O POSAVSKOJ HRVATSKOJ I O ZLATNIH NOVCIH. 143 
Sus meridiem infiwt, ipsusque videtur esse terminus a s. Stephano 
Kvarok dictus“ ; te tako, iduć dalje od ušća te rječice (koja rekuć 
pravo i neizlieva se neposredno u Savu) po Savi, opasujući sav po- 
žežki kotar, bila bi se ta granica po kopnu protezala do Viljeva 
pri Dravi, gdje s protivne strane Almas u Dravu iztiče, te po 
Almasu uzlazila, da zatim popriečno po Kaposu, Lapi i Ozori 
(Si6) kroz selo T&4pć (Thapeon) stigne u Fdldvir (Zemogny). 
Koller dakle udario je tumačem natražke, jer da je pošao uprav- 
nim putem, bio bi mnogo prije udario o zid. Onako mu lašnje 
bilo, da snuje i po svoju kroji. 
Najprije nam to iztaknuti, da Stjepanova listina nekaže ni slovca 
o južno-zapadnoj strani granice pećuske biskupije, te da sve, što je 
Koller na tu stranu obiležio, sve je puka njegova izmišljotina. Listina 
označuje samo no potanko sjeverne i sjevero-zapadne granice bisku- 
pije pećuske od Fčldvđra do utoka Almasa u Dravu, ato su već tri 
strane; o četvrtoj veli samo: quartum ut dicitur Kwarok sicut inciptens 
a Danobyo (2) super Zavum fiuwvium  terminatur. Ovom stavkom 
imao bi se dopuniti sav opis granice, imala se je označiti ciela iztočno- 
južno-zapadna medja; no listina samo nejasnim izrazom Kwarok 
hoće da kaže, da se je granica protezala od Dunava (počam od 
Zemogny? kako bi trebalo) napram Savi.! Dravi tu nema ni 
! Kwarok dolazi i u povelji kralja Ladislava od god. 1093. kao aque- 
ductus (Koller 1, e. I. 170); razno pisan (Reo Arok, Reon roch, Rev Arok), 
te po Kolleru bila bi to ona riečica (bolje neznatni potok), koja izvire 
blizu manastira Kuvesdinskoga i utiče (tobož) u Savu, pošto po njem samu 
ondje nije moglo biti priekopa radi bregovita zemljišta (1. 69). Da nije tu 
zlo čitano ime Zava, ili podmetnuto ? S one strane Dunava ima više prie- 
kopa, te bi lasno moglo biti, da se tu, ako je listina neoborivo istinita (0 
čem se za sada dvojiti može, pošto izvornika nema, a prepisi dakako ma- 
gjavski su jedva iz XV. stoljeća), govori o njekom komadu zemljišta leže- 
ćem na iztoku Dunava od Zemogny do Sdve ili do Sajove (njegda Zajol) 
blizu Novog sada. Na to nas tjera ono quartum, kojim hoće pisac bezdvoj- 
beno, da zaokruži cielo područje pećuske biskupije. Tako bila bi mu Drava 
i Dunav južna granica, kao naravna i očevidna zato ni napomenuta, a iz- 
točna onaj Kwarok iliti priekop. — Hoćemo li neprelaziti Dunava a ni 
Drave, no držati se baranjske županije, eto nam i ovamo Save. G. 1374 
(24 die octavarum festi  Epiphaniarum domini.  Wyssegrad). Mirko palatin 
magjarski piše kaptolu Pećuskom o njekoj parnici vrhu vlastitosti posjeda 
Totfalu “in comitatus de Baranya prope Soklous. Tu se veli, da Pavao sin 
pokojnoga Pavla bana za polovicu toga posjeda nudjaše ,quasdam porei- 
ones suas possessionarias in possessionibus Zava et Chornata vocatis circa ma- 
nus suas in comitatu de Baranya habitas cum omnibus earum  utilitatibus ete. 
Isto tako u drugom spomeniku od iste godine: #n possessionibus Zawa et 
