148 SIME LJUBIĆ, 
Na concedo i nego, koje za tim nadovezuje Koller nije vriedno 
ni oka baciti, to je prazna slama. Najsmješnije je pako ono, čim 
svoju razpravu zaglavljuje, naime to, da kralj Ladislav, slazeč u 
Hrvatsku, prisvoji si samo županije Virovitičku, Križevačku, Va- 
raždinsku i Zagrebačku, pošto ostale, naime Požežka, Vukovarska 
i Sriemska, da prije god. 1526 barem nisu nikada spadale na Sla- 
voniju. Dokazali smo, da je sve medju Dravom, Dunavom i Sa- 
vom prije i poslije Ladislava spadalo. na Hrvatsku ; nješto se kašnje 
silom otimalo i razdrapalo, ali otimačina nedaje nikad prava, te se 
napokon i sve na prvo stanje povratilo. 
Fejćr u svojoj razpravi: Croatiae ac Slavoniae cum regno Hun- 
gariae nezus ac relationes usvojio si je mal ne doslovce Kollerove 
nazore o našem predmetu, dodajuć mnogo neumiesina i neslana, 
sve nevriedno, da se osbiljno rešeta. Glavna jim podpora Belin 
notar, arcidiakon de Guerche i Krčelić, vierni drugovi Diokleaša, 
sve vriedno da se na lomači spali. 
Iz ovih naših razmatranja evo što mi u pogledu predstavljena 
si predmeta izvadjamo: 
1. Da Sermo nije bio Bugarin, ni predstavnik bugarske oblasti 
u Sirmiumu, no Hrvat i samodržac u Posavskoj Hrvatskoj; 
2. Da je Sermonova država t. j. Posavska Hrvatska zauzimala 
sve zemlje, koje se šire medju Dravom, Dunajem, Drinom i Dal- 
matinskom Hrvatskom ; 
3. Da je Posavska Hrvatska i za franačkoga suzerenstva imala 
skoro uviek svoje osobite knezove, i kašnje, te da je Sermo 
zadnji bio. 
4. Da Bugari nisu nikada nad ma kojim  dielom Posavske 
Hrvatske gospodovali do konca XI. stoljeća 
D. Da se je Posavka Hrvatska mal ne sva Tajo po Sermovoj 
smrti s Dalmatinskom spojila. 
6. Da Magjari prije kralja Ladislava nisu ni mrve zemljišta 
medju Dravom i Savom posjedovali. 
