ZAŠTO SLAVENI POŠTUJU LIPU. 151 
Ja sam ove pjesmice napose naveo, da se vidi, kako su brača 
Slovenci, u kojih je niemština uz 1000 godinah dosta toga zatrla, 
pogledom na lipu vjerni ostali svomu slavenskomu poreklu i zna- 
čaju kao ma koje drugo pleme. — Sadržaj tih pjesamah pokazuje 
nam, da Slovenci neslave tek samonikle lipe, nego da ove upravo 
sade i to ponajviše nasred sela, te se mladež pod lipom sastaje, 
zabavlja, igra, ili za stolom rujno vince pije.! 
1 Evo jih nekoliko za koje sam doznao: 
1. ,Stoji, stoji tam /ipica, 
pod lipo hladna senčica, 
pa v senci miza kamnata, 
na štiri vogle rezana itd. 
(Razlagova Pesmarica str. 89.) 
2. Od Zipice sred vasi 
do hrama steza drži, 
K' je Janez jo vgladil, 
K' se Micke je navadil“. 
(Zvon Java: 183.) 
3. Stoji, stoji en klošter nov . ... 
k njemu je pršla tičica, 
jenu ga je peljala 
v le-to zeleni gozd, 
pod tu zelenu /ipicu. 
Tičca gor na lipicu šla, 
lepo mu je prižvižgavala itd.“ 
(Glasnik IX. 1868. str. 157.) 
4. Oj svetel svetel grad stoji. 
Pred gradom so Zipe tri; 
pod lipom zbor čestit sedi, 
v sredi svetli gospodar itd. 
(Glasnik XI. 1868. str. 201.) 
5. Na sredi vsi /ipica stoji, 
pod lipico fantje stoje. 
Najmlajši stopil je med nje, 
pod lipico se zavrti. 
da lipei vršič odleti . 
Lipica rase brezvrha, 
Ljubica ljubi brezroka . . . 
(Iz sbirke prof. Valjavca). 
6. Pod lipo sem stal, 
sim slovo jemal, 
se je dekle jokala, 
jez sim se smejal. 
(Korytko 1. 21). 
