ZAŠTO SLAVENI POŠTUJU LIPU. 153 
je kajkavska, a pjeva se u Mihovljanih, selu nedaleko od Kra- 
pine, pa može biti jošt i drugdje". 
Upravo mi je za čudo, što se kod nas nijesam namjerio na više 
narodnih pjesamah, u kojoj bi se lipa i spominjala, već se kod nas 
napominje obično javor ili bor, gdje bi drugi Slaveni ,lipu“ metnuli. 
Bit će tomu razlog nestajanje drevnih uspomenah i staroslavenskoga 
čuvstva, pa upravo na tom osniva se štovanje lipe, kao što ćemo 
poslije vidjeti. Isti će biti uzrok i tomu, što naši stariji hrvatski 
pjesnici mimoilaze mukom lipu*: tim više ju iztiču noviji, najpače 
slavenskim duhom opojeni Stanko Vraz, komu je lipa simbol sla- 
venstva*, a poslje njega Preradović, Trnski“, Ilijašević*. 
Marija zaspala pod Zipicom zelenom 
Njoj se zasenjale prelepe senje tri itd.“ 
(Slov. Glasnik VII. 1861. str. 15.) 
* Samo Katančić pjeva: 
»Nidavši pod lipu lada debeloga“. 
Fructus autumnales, 40. 
$ Gl. Dčla Stanka Vraza. I. 88.: 
»Pod tvrdim se dubom sruši evčtna lipa, 
Zemlju bije tudjeg kopito paripa. 
Ej zlatna slobodo i vedra pravice! 
Zašto vi od Slave odvraćate lice ? 
A na strani 207: 
A_izpred te crkve do tri lipe stoje, 
K6 tri slavske sestre izpred kuće svoje. — 
Ko rodjene sestre ja te lipe grli', 
A crkvi se klanjah k6 majci sin vrli. itd. 
* Osobito u liepoj pjesmi ,,grob prvakov“ (,,Vienae“ 1874. br. 11), 
gdje lipu pita : 
»Oj kitna lipo navrh strane, 
Što nice k zemlji savi grane? 
Što klonu listom, kano dušom 
I rosu jedva dočekanu, 
Postradav sama dugom sušom, 
Na travu sipaš poharanu ?“ itd. 
Slovjenska lipa. 
.. . pod lipom od miline 
Roje mi se misli ove: 
Silu li je dobra vrieme 
Jalnim zubom raztočilo, 
Dočim tvoje, lipo, tjeme 
Bujno vjenča zelenilo. 
(Izabrane pjesme 87.) 
