164 B. ŠULEK, 
Tomko Mrnjavić (T 1639) kano očevidac; jer upravo za njegove 
dobe bila se je stara lipa srušila i mlada iz koriena nikla.! 
Da doznam živi li jošte ova čudotvorna lipa, zamolih g. O. Smo- 
ljanovića, sadašnjega gvardijana samostana franjevacah u Cerniku, 
da me o tom obaviesti, što on i učini, te mu ovim liepo hvalim. 
Velečastni Otac piše: 
»Kod crkvice sv. Leonarda ima i dan danas izvor, a nad njim 
krst, koje sve do sada uzdržava ista crkvica. Po ustmenom preda- 
vanju znade se, da je kod toga izvora odprije bila lipa; nu ovoj 
neima više traga, nit se znade, kada i kako je poginula. Nego 
običaj postojeći od davnih vremenah obslužava se do dana današ- 
njega, to jest pobožni narod skuplja se svake proljetne mlade ne- 
djelje poslje tri sata jutrom usred Cernika kod križa, i od njega, 
pjevajuć bogoljubne pjesme hodočasti k pomenutoj crkvici, te došav 
do izvora, gdje je njekoč lipa bila, jedni bogu se moleć vodu iz 
njega hvataju i piju, drugi se umivaju, treći peru, a malo ne svaki 
vode sobom kući ponese. Onda se narod opet vraća, pjevajuć po- 
božne pjesme, do onoga mjesta gdje se je bio sabrao i ondje se 
1, Quoniam gratia curationum, quam ex illius (Augustini Kažotić) dex- 
terae tactu sive benedictione populi experiebantur, omnia passim, etiam 
remotiora pervadebat, ipse humilitatis eximius cultor, talem deelinandae 
aurae popularis modum excogitavit, ut, in meditullio ferme suae diticionis 
arbore Tilia manu sua plantata, et fusis ad deum precibus benedicta, sva- 
deret populis, ut ejusdem arboris foliis pro remedio morborum uterentur. Et 
svasioni respondit ad preces sanetissimi patris (Kažotić) misericordiarum 
patris annuentia; eadem arbore integra viridique supra trecentos annos in- 
ter assidnas ferme impiorum per ea loca excursiones ramos saluberrimos 
expandente, et folia toties, quoties decussa fuerunt, pietati incolarum suf- 
ficiente: a quibus s. Augustini tia denominatur .... Stetit arbor_saera 
per trecentos annos, ut diximus, perpetuo revivescens ad oppidum a cen- 
tum annis a Turcis ocecnpatum, Cernik appellatum, ipsis hostibus fidei ve- 
neranda, a quibus cum ingentes faces ad imum truncum veterum assequen 
dorum gratia perpetuo accenderentur, igneo fervore radicibus emorienti- 
bus ante viginti annos corruit, ita tamen, ut ex radicibus ipsius, antequam 
penitus arescerent, nova fila suceresceret, pari veneratione 'Turcis, aeque 
ac Christianis assidue cum adhue proxime adjacenti trunco culta; prope 
quam Christiani sacellum quoque, minime contradicentibus terrae dominis 
Mahometanis, excitarunt, illudque franciscanis ex proxima Bosna eo ad- 
venientibus curae demandarunt“. 
(»Vita b. Augustini Ord. Praedicatorum, ex Zagrabiensi Lucerini epi- 
scopi“. SN en god. 1637. u spisih Žigmunda Ferrera ,,De rebus Hun- 
gariae Provinciae Ord. Praedicatorum commentarii“). 
