168 B. ŠULEK, 
naše prošlosti, koji poput velikanah iz davnih davninah sižu u 
sadašnji viek.! | 
Osim stare lipe u Cerju, koju sam na strani 162 napomenuo, 
ima jošte velika lipa u Perušiću, za koju samo to doznadoh, da je 
već jedno 200 godinah navršila. 
Vrlo krasnom lipom diči se selo Osojnik kod Severina. G. Voj- 
tjeh Vančina, župnik lukovdolski, piše o njoj: ,Na brežuljku sela 
Osojnika strši starodavna lipa. Najstariji ondašnji starci neznaju 
joj zametka, te kazuju, da toga niti njihovi otci nisu znali, već 
su i oni pamtili samo staru lipu. A da je zbilja stara, svjedoči 
njezino deblo; ja sam ga sam izmjerio i našao, da ondje gdje je 
najdeblje, obuhvata 6374 metra, (3% 2“ 2"), a promjer preko 
2 metra. Jedno 3:8 metra povrh zemlje iztjerala su iz debla tri 
jaka ,stupa“* u vis, iz kojih su nikle nebrojene do 10 korakah 
dugačke grane, tako da krošnja, koja je vrlo liepo i praviono za- 
obljena, pravi debeli hlad na 20 korakah. Do lipe stoji kapela 
sv. Petra takodjer vrlo stara; nu opet kažu ljudi i pričaju, da je 
upravo krasna lipa povod dala zidanju kapele. Na Petrovo, za 
proštenja, pretvara se podliplje u trg. Al i inače štuje narod ovu 
lipu toliko, da bi volio dati kapelu porušiti nego lipu posjeći.“ 
Malko manja lipa stoji na kraj Vinkovacah, obuhvata 2% 5“, 
u promjeru ima 5!/,“, a visoka je 60 stopah. Liepo je krošnjasta, 
al od munje više putah oštećena. U njezino deblo usječeno je kao 
gumance, a u njega smještena slika bl. djevice Marije. Ovakovih 
lipah sa slikami Marije ima više, po imenu kod Vukovara i kod 
Sida, a slika Marije da se zato na lipu meće, jer je lipa ,žen- 
sko drvo“. 
U slavonskom selu Zbiegu (dva sata prama jugo-zapadu od 
Broda na Savi) stoji — kao što me izviesti mjernik g. Ante 
Mirković — vrlo stara i krošnjasta lipa. Deblo joj ima u promjeru 
upravo 3 metra; nije vrlo visoka, nego se je tako razrasla i granje 
joj se tako skrknulo, da na kiši stojeć pod njom kao da pod kro- 
vom stojiš. Kad seljaci sieno voze, pa hoće pljusak da gruhne, 
" Rossmiissler_piše u spomenutoj knjizi (str, 545) ,Es sind bei weitem 
die meisten unserer gesehichtlichen, wenn auch nur gemeindgeschichtli- 
chen Biiume Linden und es wire ein kleiner aber interessanter 'Theil der 
noch zu sehreibenden vaterlindischen naturgesehichtlichen Statistik, alle 
irgendwie denkwiirdigen Linden Deutschlands zu verzeichnen und kurz zu 
beschreiben“. 
* Ovako zove narod na jugn glavnu granu. 
