114 B. ŠULEK, 
Nu osobito koristi lipa svojim likom. Kod nas ostavljaju gdješto 
po vinogradih lipovo grmlje, a s proljeća gule lipove grančice i 
vežu likom vinograd, cvieće i povrće; od luba se prave krbulje, 
lubure, kuzolice za jagode, il se njim pokrivaju kolibe (lubnjače) 
—— inače se neupotrebljava. — Drugdje ga znadu bolje cieniti, te 
im rabi ne samo za vezanje nego i kao predivo i pletivo. Toga 
radi se lipa s proljeća (dok jošte stablo mezgra) oguli,' a kora se 
tri do četiri mjeseca onako kao konoplje u vodi moči ili na rosi 
ostavlja, da se liko odljušti od kore. Onda se liko suši i svako- 
jako upotrebljava: od njega se suču uzice i užeta, pletu košarice, 
klobuci, vreće, tkaju ponjave, onako kako se kod nas prave od ro- 
goza rogožine i rogožnjaci; samo što su ovakve stvari od lipova 
lika vrstnije i jače, pa bolje odolievaju vlagi nego konopljeno 
tkanje. Za to valja najbolje liko od mladih izdanakah (jer posje- 
čena lipa opet tjera iz koriena i više putah narasta opet veliko 
stablo). 
U staro vrieme rabilo je tanko a široko lipovo liko mjesto 
papira. 
Kao što se odavde razabire, lipa je zbilja vrlo koristno drvo; 
nu kod nas se ta korist slabo poznaje i osjeća, zato što kod nas 
pomalo ima lipah. Ponajviše jih ima oko kućah i na javnih mje- 
stih; po gorah se samo gdješto osamce nalaze. Odprije jih je bilo, 
istina, i kod nas više;? gdješto su bile čitave lipove šumice: kod 
Perušića (blizu Gospića) zove se i sada jošte jedna glavica /spova 
glavica, a priča se, da zato, jer je bila lipom obrasla; i dan da- 
nas ima oko Perušića dosta starih lipah. (Ovako me obaviesti 
A brst i mlade ogranke smrskane i sgnječene metali su na rane i 
užgane ruke i noge, te je ovaj liek izvadio sav žar i tim utažio bol. 
Dan danas ima dakako prečih ljekarijah od takvih boljeticah. 
! Odtuda množina poslovicah slavenskih : ,,gol kao lipa“, ,otrhany ako 
lipa v jeseni“ (slovačka), »odiel ho co lipu“ (češka), ,obdarli by lipe“, 
»Kčiedy sie lyka dra, wtedy je drzeć“, (poljska) ; TOFAbBI AbBIKA APbI, KOJBI 
e APYTB, TOLAA AHBKY dai, KOJBI 6epyTE (maloruska) itd. 
* Da je i u Srbiji odprije bilo dosta lipe, potvrdjuje Milićević. — 
»Ocoćuro je y ecp6ćekom Hurory ćao mMHoro aune“ — piše Mili- 
ćević (KuexzeBuna Cpćuja, str. 422). — Kitog je bio njegda nepro- 
hodna šuma u Mačvi, a sad je čisto polje. 
Valjda su i gore Lipovača, Lipovica, Lipar ime dobile od mnogih 
lipah. 
