ZAŠTO SLAVENI POŠTUJU LIPU. 175 
g. N. Kreković), — U Slavoniji (kod Petrievacah) zove se njeka 
šuma i sada Lipovac, valjda zato, što je ondje bilo mnogo lipah, a 
sada ih neima više; kod grada Bele (nedaleko od Varaždina) ima 
brežuljak Zepičak; nedaleko od Zagreba zove se jedna gora (nad 
Vugrovcem) Lipa itd. 
Nu ovo njekoliko lipikah, kao ni ono malo koristi što se 
kod nas vadi iz lipe, nije podobno razjasniti narodnu ljubav 
lipe; svakako bi ta ljubav bolje dolikovala gdjekojim drugim 
drvetom, kojih ima više, pa nam i više koriste. Uzalud bismo 
dakle iskali vrelo toj ljubavi u sadašnjosti i u sadašnjoj hrvat- 
skoj domovini; valja nam ga drugdje potražiti. A gdje? Na 
ovo pitanje odgovara nam nauk o razprostranstvu bilja (Pflanzen- 
geographie). On uči, da svaka bilika, dakle i svako drvo, ima svoje 
razprostranište (Verbreitungsbezirk), to jest prostor, po kojem je 
razprostranjeno; ni tu neraste baš svagdje jednako, već ovdje ga 
ima više, ondje manje, najmanje na medji toga prostora, a preko 
njega neima više dotičnoga stabla ni malo. Razprostranište lipe 
je vrlo obsežno, medje su mu na sjeveru Skandinavija i Ruska od 
prilike do 60% sjeverne širine, na zapadu sjeverna Španjolska 
(Guipuzcoa), na jugu južna Italija i Bugarska, a na iztok neima 
gotovo medje to razprostranište, jer lipe nalaziš i u Sibiriji),' tja 
do Amura, gdje ju je našao Maximovič, i Japana, po imenu na 
Yezu i Sjevernom Nipponu.* A onkraj velikog oceana, u sjevernoj 
Ameriki, ima opet lipah, nu osobitih vrstih. Malo ima dakle drvetah, 
koja bi se mogla obsegom svoga razprostraništa uzporediti s li- 
pom. Al na ovom ogromnom prostoru neima svagdje isto množtvo 
lipe, niti se ova svagdje jednako cieni. 
Na južnoj medji toga svoga  razprostraništa raste lipa samo 
pojedince po visokih  planinah, a ua sjevernoj je jedva poznaš; 
jer ondje neima više od nje takvo veličanstveno drvo kao što 
kod nas, nego samo onakov grm kao što je kod nas lieska, a 
grm je taj sve to manji, što je bliže stožeru zemlje. Jer lipa ne- 
podnosi niti ciče zime, niti žarke vručine. Po mnienju Bode-a (u 
navedenoj malo prije razpravi) nepremašuje lipa isothermu od —-9" 
i isochimenu od —T*, te potrebuje za podpuni razvitak —-13“ po- 
priečne toplote. 
1 Middendorff, Sibirisehe Reise. IV. 1. 
2 Bode, Verbreitungsgrinzen der wichtigsten Holzgewiehse des europ. 
Russlands. S. 56. 
