VIJENAC I DIADIMA. 191 
treba je da pogledamo u srpske pisce i spomenike srednjega vijeka 
na mjestima gdje još govore o krunisanju, da bismo vidjeli kakvim 
se nazivima služe pri opisivanju krunidbene ceremonije. 
Takih pak mjesta nema mnogo. Dvije su prilike za takav govor: 
krunisanje Stefana, prvovjenčanog kralja, koje je izradio sveti Sava, 
i krunisanje Stefana Dušana cara. Navešćemo dotična mjesta o oba 
ta dogagjaja. 
Domentijan na str. 246—241 priča, kako je sveti Sava krunisao 
svoga brata kralja Stefana, ovim riječima: H NpHZEARh GNAFOEBTPBNNATO 
EPATA CBOIETO NPKBENHKAATO KOVNINA KHpb ČTEČANI Gb KETHKOVIO ApbXH- 
IENHcKONHIO pekOMOV O ZNuTBYOV — —— NpKOCKEMITENKIH KHpb ČABA CHTKOPH 
NO OBHYAIO OGBNOMITHNOIE > CTONINHIE H NO KEMIKOMb HCXOJVE CRETKIE NH- 
TOVPbTHIE, NPHIEMh CRETBIH BENhIJb Rb BRETHKOMU CRETHIHMITH, 
H BENBYA BIAFOREPKNAATO BPATA CROHEFO, H NOMIAZA F0 
KOVXOMb CRETBIHMb NA KPATIERCTEO, MNIKO ZBATH CE IEMOV CAMO- 
APbIBABbNOMOV rocnogunov svpb Creanov kpauo." Preragjivač Domen- 
tijanov Teodosije opisuje isti dogagjaj ovijem riječima: npazauukov ne 
TOFJA COVITOV XpHcTa CNaca H GOTA NAMETO, KBCENOWITNOG KE MOIGAMH 
NENHE Ch KCEMH CKRETBIH Kb UPBKRH CBEPDIIH, Ch KCKMH KE CNHCKONTI H 
HFOVMENH H Ch MNGOTBIMH CEENITENBIMH CRETOVIO H BOZEBCTEBNOVIO AVTOVp- 
ril0 CNOVZKE, H Kb EPKME, ETNA OCEEIITATH NOJOBNO, KENJOHMENHTATO BpATA 
K€RHKATO novnana CTEPANA Bh CEETDIH /KPBTBENHKh Bb CRETIA CRETNIXh Kh 
CEGE NPHEMb, MONHTKAMH ;K€ H MOMENIEMh Kb GOTOV CETO BNATOCNORHEN, 
KATPENHIJEIO KE H BHCPOMB NpPENOGCIKH H OVKPANCHEB, H 
BENIJEMb IJApPCTERTA YBCTNOVIO FTNAKOV E€FO KENYARb, H MVpOMB TOTO 
NOMAZAEh, O BOZE CAMOAPDIKAKNA KPANMN CPbBCKATO CETO BBITH NAPHIJNETH.? 
Kad se sporede megju sobom oba mjesta, vidi se jasno po odre- 
gjenijem i tačnijem pripovijedanju Domentijanovu, da mu je tečaj 
krunisanja Stefana prvovjenčanoga izvjesno poznat bio. 5 toga 
mislim, da Teodosijeve riječi za ovaj dogagjaj moraju sa svim iz- 
gubiti cijenu; ali one kao da više kazuju krunisanje Dušanovo na 
carstvo, dogagjaj, koji je bliže bio Teodosiju, pošto je dosta si- 
gurno da je Teodosije XIV vijeka živio, a ništa lakše, nego da 
je po poznatoj bližoj onu njemu već manje poznatu stariju cere- 
moniju opisivao. Ovo će malo niže još očevidnije biti. Dovoljno da 
pouzdaniji i bliži svjedok Domentijan jasno kazuje, kako je sv. Sava 
vijencem vjenčao i mirom pomazao kralja. Isti pisac sam naprijed 
pripovijeda, kako je krunu za krunisanje kralja jepiskop Metodije 
1 Samuuuh, sKHuBoT cB. CumeyHa u cB. CaBe, Beorpaa 1865. 
* Aamuuui, 4HuBor cB. Case, Beorpaa1 1860, 143. 
