VIJENAC I DIADIMA. 199 
Svemu ovome imamo još jednu vrlo lijepu i snažnu domaću po- 
tvrdu. To su slike na novcima kraljeva i careva srpskih. Imajući 
na umu šta je dijadima po poznom vizantijskom značenju te riječi, 
pa tražeći joj traga na novcima vladalaca srpskih u Opisu Ljubi- 
ćevu, mi joj, za divno čudo, nigdje ne nalazimo traga prije novaca 
koje je Dušan kao car kovao. Prvi novac, na kome sam ja na ca- 
revoj slici dijadimu opazio, jeste 22 na tab. VIL. Ali ona se naj- 
bolje vidi na novcima 4, 5, 6, 1 tab. VIII, koji su svi varijanti 
jedne vrste, kojoj je znak slika dvaju angjela koji krunišu cara. 
Mnoge varijante te vrste nabrojao je Ljubić u svom Opisu, poči- 
njući od str. 109. Na tim novcima obično je u podpisu Cen upn 
(CrTeqaun apb). S njima se potpuno slaže i 11 slika na tablici me- 
daljona i zlatnih srpskih novaca priloženoj uz Rad XXXV. Ništa 
naravnije nego pomisliti, da su ti novci kao medaljon krunidbene 
svetkovine i monetarni manifest novoga carstva (naročito ona slika 
u Radu XXXV, malo više navedena), jer slika njihova izgleda 
upravo kao ilustracija onih gore navedenih riječi iz pogovora k za- 
koniku: H BOTOHb XAPOKANHMB BENJEME UAPCKHMHB REN- 
YANb BbiXb NA WapCTRO. Fi novci i onaj medaljon, kojemu je 
slika uz Rad XXXV štampana, slikom ilustruju ono što smo se 
mi trudili da pomoću književnih starina i tumačenja riječi pokažemo. 
