OB OPTICI MARKANTUNA DE DOMINIS. 201 
telio zakon lamanje svjetla jasnije shvatio nego Ptolomej i mnogi 
drugi njegovi predšastnici i suvremenici, nije ipak zakon bio odkrit 
dotle, dok se nije protumačilo i uglavilo: u kakovu odnošaju stoje 
u obće za svako sredstvo kutovi loma napram kutovom doraza. 
Gotovo četiri stoljeća stajaše optika na onom mjestu, gdje ju je 
Vitelio ostavio, dok ju nisu velikani 17. st. Descartes, Newton i 
Huyghens naprije pomakli. Sva je prilika, da je tabela Viteliovih 
lomnih kuteva Descartesu pružila priliku, da je odkrio znamenit 
zakon o lamanju, da je naime omjer izmedju sinusa doraznoga i 
sinusa lomnoga kuta zaisto sredstvo olina konstantna.! Osim Des- 
cartesa bavio se jei glasoviti astronom Kepler Viteliovom optikom 
najpače njegovom tablicom lomnih kutova. 
Nacrtav u kratko stanje optike srednjega vieka prejti mi je već 
sad na Markantuna de Dominis i njegovu optiku. Prelazeći na de 
Dominisovu optiku opaziti mi je, daje ovo djelo plod njegove mla- 
dosti, dok se je kao profesor bavio filosofijom i matematikom naj- 
prijo u Padovi, u onda u Brescii. Da bi bio u ovoj nauci uztrajao 
te ju neprekinutom pomnjom gojio, tko zna nebi li bio postao 
prvencem Descartesovim i ostalih velikana, koji su liepimi svojimi 
obreti optiku iz sredovječne stagnacije k brzu razvitku pomakli. 
Ali zavezav se prema pravilom jezuitskoga reda drugim zvanjem 
a još više zapletav se kašnje u vjersku borbu s Rimom, napustio 
je svojim sposobnostim plodno polje, gdje je za mlada toli liepih 
izvornih misli razvio. Sva je prilika, da nebi niti ovih dokaza nje- 
gove vještine u fizici i matematici danas imali, da nisu trudom jed- 
1 Jošte je danas izmedju Franceza, Holandeza i Engleza priepor, 
tko je ovaj zakon odkrio. Whewel po Huyghensu tvrdi, da ga je odkrio 
Holandez Snell okolo god. 1621., samo što ga nije oglasio, već da je 
to učinio Descartes, koj bi baveći se u Holandiji, bio ovaj obret u ne- 
izdanu Snellovu rukopisu našao. Proti ovomu veli Arago: ,Da je Des- 
cartes prvi oglasio zakon o sinusih, to je nedvojbeno. Ali on ga je 
našao, veli Huyghens, u neizdanom Snellovu rukopisu, što ga je Des- 
cartes baveći se u Holandiji mogao vidjeti. Huyghens se neusudjuje uz- 
tvrditi, da je Descartes ovaj rukopis vidio; tako dakle oni, koji su 
rado da franceskoga filosofa liše slave obreta, koja ga kao oglasitelja 
ide, prispodabljaju ga s najprostijimi plagijatori . . . U ostalom mi 
neprestajemo opetovati, da poviest znanosti pisana bez tiskanih  doku- 
menta, mnogo puti nebi bila drugo nego roman. Pisac može se samo 
u veoma riedkih slučajih udaljiti od pravila, a obret zakona o sinu- 
sih nebi mogao u nijednom pogledu opravdati ovakovu iznimku. (Fr. 
Arago oeuvr, compl. t. <III. p. 303. 305). 
