202 J. TORBAR, 
noga od njegovih štovatelja vječnoj zaboravi oteti. Ivan naime 
Bartol Lucinianensis, koj je ovo djelce dao u Mletcih natisnuti, go- 
voreći u posveti kako je Markantuna živo nagovarao, neka svoja 
nekadanja predavanja svietu predade, veli: non defuit affini, quae 
tanti viri est humanitas, non defuit studioso: commentarios  quos- 
dam veterrimos, ante viginti annos ab eo corseriptos (dakle okolo 
g. 1591), dum primum Patavii; deinde etiam Brisciae_publice in 
Gymnasiis tune celebirrimis societatis Jesu cum philosophia mate- 
maticas etiam, animi tantum et delectationis causa, profiteretur 
disciplinas, ex pulvere erutos, mihi tradidit perlegendos. Multa de 
rebus perspectivis reperi, quae incredibili mihi fuerunt voluptati, sed 
praesertim iis animum appuli, quae in commentris illis de vitris 
perspectivis sive psrspicilliis, quacque de arcu iridis a tanto viro, 
uti nova et antea inaudita dicebantur, et acutissimis demonstratio- 
nibus sive physicis sive mathematicis ornabantur. Jacta ab eo co- 
gnovi amplissima fundamenta, ex quibus instrumenti hujus nunc ce- 
leberrimi (Galileom naime ono doba upravo izumljeni teleskop) 
theoria pendet universa“. Kako izdavatelj sam pokazuje, može se 
Markantunovo djelo na dvoje razdieliti: najprije govori o svjetlu, 
o zakonih odraza i lamanja, a onda o nekih prirodnih pojavih, 
koji se po iztaknutih po njem zakonih svjetlom tumače. Uspomena 
ovoga slavnoga našinca vriedi ai sam razvitak nauke zahtjeva, da 
jedan i drugi dio njegova diela proučimo, da ga uzporedimo s da- 
našnjimi teorijami te vidimo je li i koliko mu slave pripada oko 
promaknuća ove znanosti. 
Uvodom u svoje dielo tumači Markantun u prvih  glavah 
osnovne zakone optike i osnovane na njih pojave za čudo točno i 
jasno prema onoj dobi. I pobijajući Platona i cielu staru školu, koji 
učiše, da stvari u vanskom svietu vidimo s toga, što zrake svjetle 
izlazi ## oka na predmete, tvrdi, da svjetle zrake dolaze izvan u 
oko i tim vidjenu sliku vanjskih stvarih zametnu. Zakoni po kojih 
se svjetlo od gladkih površina odbija odgovara današnjemu stanju 
znanosti. Isto tako je točno tumačenje lamanja svjetla prelazeći 
iz rjedjega u gušće i iz gušćega u rjedje sredstvo, tumačeći kako 
se naime u onom slučaju svjetla zraka lamlje k okomici, a u ovom 
od okomice. Nepodpuno je tumačenje u toliko, što Markantunu 
nije bio poznat tekar kašnje Descartesom odkriven odnošaj kuteva 
doraza napram kutu loma te da svaka svjetlo lamajuća stvar ima 
