208 J. TORBAR, 
Dominis Aristotelovo tumačenje posvema prihvatio, s toga se niti 
neupušta u razlaganje njegove teorije. S ovih razloga bit će ovdje 
na mjestu, da Aristotelovo mnienje po latinskom tekstu navedem. 
— Arcus coelestis, veli Aristotel!: nec unquam circulus evadit, nec 
major quam dimidia circuli forma sectio. Et occidente et oriente 
minimi circuli maximus ambitus: cum autem elevatur magis, cireuli 
majoris minor ambitus. Item post autumni aequinoetium, die decres- 
cente quaeunque hora fit: aestate vero per meridiem non cernitur. 
Nece unquam plures simul quam duo fiunt. Horum autem quamvis 
uterque tricolor sit, atque eosdem parique numero ac reliquus co- 
lores habeat, tamen qui in exteriore sunt, obscuriores habentur, 
atque ordene contrario positi. — Govoreći dalje o kolobarih okolo 
sunca i mjeseca nastavlja: Horum autem omnium una eademque 
causa est: nam haec omnia refractio sunt: differunt tamen.modišs, 
quibus fiant et in hoc, nempe a quibus et quomodo refractio solem 
versus, aut aliquid aliud lucidum fiat. — U istoj knjizi cp. IV. 
veli: Patet igitur arcum esse refractionem visionis in solem. Quam 
ob rem et arcus, nisi sole adverso; area vero, nisi circa solem non 
sit. Et quidem ambo refractiones. Ovdje valja primietiti, da Ari- 
stotel u cielom ovom tumačenju duge nazivlje ovu mienu sunčanih 
zraka, s koje duga postaje avaxhagic, što je latinski prevedeno re- 
fractio, dočim noviji prevadjaju reflexio. Iz tumačenja Aristotelova 
nemože se jasno razabrati, što upravo misli svojim avax\xaw, jer 
na jednom mjestu nemože se drugo razumjevati nego odbijanje, 
odrazivanje, dočim se drugdje razumieva lamanje. 'Tko dakle strogo 
nerazlikuje odrazivanje od lamanja svjetla, nemože protumačiti po- 
jav duge, pošto se ovaj osniva na lamanju i odrazivanju. U ovom 
pitanju čine dakle de Dominisu krivicu, koji tvrde, da je ovaj svoje 
tumačenje uzeo od Aristotela, jer de Dominis veoma dobro razli- 
kuje odrazivanje od lamanja te na jednom i drugom razlaganje 
duge osniva. 
Postanak boja u duzi tumači Aristotel prielazom svjetla kroz 
gušće i tamnije stvari, uslied česa sunčano svjetlo postane crveno 
zeleno ili modro, prema tomu, kako je ona stvar, kojom prelaze, 
više ili manje gusta i tamna. Quod auiem fulgidum est per atrum, 
aut in atro (nihil enim refert) puniceum apparet. Contueri autem 
possumus ignem, qui e virentibus lignis fit, rubram flammam ha- 
bere, propterea quod ignis, qui fuldigus, albusque est, multo fumo 
! Meteorol. libro III. ep. 2. 
