214 J. TORBAR, 
aiz=o, r=0, A=0 
Hm dd) peska 220" 
PIA r=Z Pai Ei==08912/ 
i== 10105 r==40"D34 A = 111" 22 
Poslije ovoga maxima pada opet te bude kod 
i= 90% r==49.89. A== 104259: 
Čim veći je “mn tim se više najveća vriednota za 2 približava kutu 
90"; tako zam ==3 najveća vriednota odgovara kutu i == 83"40'; 
m == 4 je najveća vriednota za kut i = 84% 51", a zam =9 je maxi- 
mum kod kuta i = 85% 48“. 
Prema dosad navedenomu možemo si lako protumačiti; kako 
s uspješnih zraka glavna i drugotna duga postane. Uzmimo naime 
samo jednokratni odraz dakle m ==1, a lomni exponent u vodi za 
crvene zrake n==1.3321, a za ljubičaste n' = 1.3389 to ćemo 
dobiti iz jednačbe (4) 
PD I) 
a prema tomu iz jednačbe (2) 
nem 20 
za ljubičaste zrake i==D8%* 44 
== 090 
Uvrstiv u jednačbu (1) m = 1, dobijemo vrtnju 
v =197" 4» 
osvrnuvši se na lik (1) vidimo, da je odklon suplementarni kut 
vrtnje, dakle | 
o = 42" 18“ 
Iz gori navedene jednačbe (4) vidi se, da je kut # tim manji, 
čim je veči n; buduči dakle lomni exponent n za različite zrake 
različit, sliedi da za svaku vrst zraka i dorazni kut #, a prema 
tomu vrtnja v mora da bude različita, a uslied ove mienja se i od- 
klon o zraka. Tako je za ljubičaste zrake vrtnja i odklon 
v' == 138" DA 
os 06' 
Buduć da vrtnja ima minimum-vriednotu, sliedi da odklon, budući 
suplementom, ima za istu vriednost maximum. S toga sliedi da 
zrake, koje udaraju pod većim od 09% 25 ili manjim od 58% 44“ 
padaju budi iznad budi izpod glavne duge te nemogu biti uspješ- 
nimi zrakami, dakle se niti nevide. Vidljiv dakle dio glavne duge 
