36 M. VALJAVEC, 
padežih na istoj slovci, na kojoj je u sing. nom. osim u voc. u 
sva tri broja, pak u sing. instr. i plur. (dual) gen. gdje se *“ mie- 
nja na * Sing. plur. dual. 
nom. diiša diše daši 
voc. duša diše daši 
ACC. diišo diše ddši 
gen. diše duš daš 
dat. ddši d4šam d4šama 
loc. ddši dišah d4šah 
instr. došo ddšami ddšama. 

U sing. acc. kad dolazi s predlogom čuje se uz *“ kadšto i - 
n. pr. čez zimo ; za brado. 
č) Rieči s vokalom o ili € u predzadnjoj slovci, i * na njih imaju 
amo tamo po Kranjskoj, Koruškoj i Goričkoj “ na zadnjoj slovci 
te se mogu ravnati posve po primjeru steza. To je izvorni naglas ; 
a naglas u nom. sing. na predzadnjoj slovci je drugotni naglas 
stoga se te rieči i odlikuju tim, da im naglas u njekih padežih 
prelazi na padežni nastavak. One mogu “na o ili e imati u 
svih padežih osim u voc. u sva tri brojaiu sing. instr. gdje se “ 
mienja na *, što biva kadšto ali riedko i u plur. gen.: ravn. 2/31. 
68: ščg to je šćg; u tom padežu (plur. gen.) u onih riečih u kojih 
se megju dva krajnja suglasna blagoglasja radi umeće e, pretvara 
ge * na “: sćster, 6vec, to je: glas se mienja vokalu 0 i e (aperto 
bude chiuso). Nu pravilno naglas u padežih, u kojih rieč ne raste, 
skoči na zadnju, a u kojih raste, na predzadnju slovku, i to a) 
kao * u sing. acc. i gen u plur. nom. voc. acc. i instr.; u dualu u 
dat. i instr. i u plur. (dual) gen. onih rieči, kojim se u zadnjoj 
slovci megju dva krajnja suglasna umeće e, koje se u tom slu- 
čaju kadkad i u kranjštini pretvara na a: ov&e i ovace; P) kao “ 
u sing. inst. i plur. (dual) gen., i u plur. dat. i loc. kad se za- 
vršuju na ćm, ćh; y) kao“u plur. (dual) loc. i kadšto u plur. 
dat. Za primjer neka služe voda i bvca. 
Sing. 
\ sa > sa 
nom. = voda, voda; bvca, ovci 
voc. voda, voda; 6vca, ovca 
acc. vodo, vodo, vodd; dvco, ovc6, oved 
gen. vode, vod&, vodč; dvce, ovcć, oveč 
dat. vodi (riedko vodi); dvci (riedko ovci) 
loc. vodi (riedko vodi); dvci (riedko ovci 
inst. = v6do, vodć (riedko vodd); 6veo, ovc6, (riedko 0ovcd). 
