PRINOS K NAGLASU U (NOVO)SLOVENSKOM JEZIKU. 69 
acc. srn6, nagfl. 167: vu veliki logej se drži škodliva divjičina 
kakti vuckć, lesice, medvedje, divje svinjć, zdvci, srnć, jelenje, 
kače, kiiščarje itv.; nagfl. 170: vuk kole srnć, jelene, z4vee, le- 
sice; trpl. 22: glas gospodna k plodi prisili srnć. 
stejna (srbski stijčna) sing. acc. stendu, vognag. 38: vsika 
hiža ma stenou; plur. nom. i acc. sten€, bar. 6: sojo i z blata 
ali zemlć napoukane stenć; gčn. 68: stenć hiž se s cigla ali 
zemlć skl4dajo; nagfl. 32: od dvej krajouv stojijo nje (šoule) 
stenć; nagfl. 48. 49: stenć so tali viičevnice; trpl. 42: zidaj 
stenć Jeruš4lema; bar. 6. g&n. 68: hiža m4 stenć i streho ; 
gon. 62: šoula ma štiri stenć; nagfl. 19: vsaka hiža ma stenć, 
ma strejho, stenć ma štiri (nagfl. 47. 50. 68. 89. 139.) — plur. 
loc. stenAj, trpl. 43: hodjo po njega stendj, nagfl. 69: po na 
bližni' sten4j nastanjeni kiiklouvje so visćči; n4gfl. 135: vkiip 
ga postavi na sten4j; gčn. 62: vu stendj so dveri. 
s Vinja, sing. acc. svinjću, nagfl. 104: tou znam kaj vas svi- 
njou vsaki pozna; nagfl. 105: jeli si pazko pogledno dom _svi- 
njou? — sing. gen. svinje, nagfl. 10b: t&li svinjć so: glava, 
šinjek . . . svinjć glava je velka; plur. nom. i acc. svinje, 
kiizm. 141: štere (rogačice) so jele svinjć; g6n. 40: ščetinje 
svinjć majo; nagfl. 105: jeso bejle, plve, žfte, pisane svinj Ćć; 
nagfl. 164: gde se pasćjo krave, telci, birke, svinjć, konji; kiiz. 
11: ne mečte džiindže vaše pred svinj ć; kiizm. 122: notri so šli 
vu svinjć: kiizm. 141: gaje poslao na poule svoje svinjć p4st. 
š6ula, plur. nom i ace. šol€, nagfi. 128: spominati ma visike 
šolć; nagfl 3: vučevnice naše ne smejjo več vlejčne šolć biti; 
— plur. loc. šolaj, nagfl. 130: ništeri se pa ešče_ duže v' šolaj 
včijo. 
štala, sing. gen. štal€, bar. 9: vč štalć je po tom plamćn na 
štale vdaro. 
toča, sing. acc. točću, trpl. 87: dao njim je mesto deždža 
točou; kizm. mik. 139: vzemi vkraj od n4s povoudni, mras, 
točou i vsako hiidoubo; — sing. gen. toč€, kiizm. mik. 141: 
vari nas od točć, nagloga dešča; kiizm. 401: preklinjali so li- 
dj€ boga za volo vdarcov točć; mol. 103: od točć i vsega po 
gibelnoga vu zr4ki zburkanja osloubodi nas; —- sing. instr. to- 
čćuv, trpl. 13: od bliščave pred njim so obleke razegn4ni med 
točouv i žarj&vim vougeljom; trpl. 13: ie višešnji je dao glas 
svoj s točouv i bliskom ; nagfl. 64: je vdaro trsje njihovo g +4. 
čouv...je nji živino pobio s točouv. 
