BARTOLOMIJE GIORGIJEVIO. 113 
Knjige onoga doba za narod pisane — naročito za narod njemački 
pisane — grozno su grube. Uzmite npr. kako Georgijević crta vrlo 
delikatnu sliku ,prodaju roblja hrišćanskog najavnom trgu“ i upo- 
redite je s onim, kako se ta ista slika crta u spisu Sibinjanina 
Milbahera ,Cronica Abkonterfayung und Entwerffung der Tirkey. 
Augsburg 1530“ — pa ćete se uvjeriti kolikom se mjerom pristoj - 
nosti naš zemljak odlikuje. Kad njegova kičica uzima nešto mas- 
nije boje, to biva u nekoj vrsti patriotske indignacije, o čemu ćemo 
niže navesti primjera iz njegove Exhortatio. Ali tada ga izvinjava 
potreba da se istina kaže kao što je. 
Dalje se Georgijević odlikuje i velikom praktičnošću. Tako npr. 
u svome Specchio della peregrinatione on posvećuje cio prvi dio 
kazivanju, koji su putovi, kojima se u Palestinu iz Mletaka. otići 
može, kakve se prilike za putovanje mogu nači, u opće daje vrlo 
praktična objašnjenja potrebna svakome putniku; u drugom dielu 
opširno opisuje topografiju Palestine i prilaže uz to vrlo zanimivu 
kartu; tek u trećem dielu govori o crkvenim obredima i drugim ce- 
remonijama i svečanostima u Jerusalimui jošna kraju prilaže rječ- 
nik talijansko-arabsko-jebrejsko-haldejski. U svojim spisima o Tur- 
skoj on se ne zadovoljava da opiše samo ustanove i ceremonije 
nego prilaže i uput za najobičnije i najpotrebitije razgovore na slo- 
venskom i turskom jeziku. Sve su to dokazi za praktičnost po- 
gleda njegovih. 
Osim toga, iz svakoga Georgijevićevog spisa izlazi na vidik, da 
je to čovek velikog hrišćanskog rodoljublja. Njemu je ciel da se 
hrišćanska Evropa ujedini pa progna Turke. Njegovi su spisi agi- 
tacija u pravcu te cieli. U toj cieli on ih daje ilustrovati. On piše sa- 
vjete, opomene i pozive vladaocima hrišćanskim, meće prst na žive 
rane hrišćanskog družtva i pokazuje kako bi se pomoglo. Jedno 
svoje djelo posvećuje caru Karlu V-om, ,jer“, veli, ,ti po najprije 
i prije sviju drugih možeš učiniti, da se Turci prognaju, i nadamo 
ge da ćeš to skorim i učiniti“. Najjasnije se njegov patriotizam 
ogleda u njegovoj Exhortatio contra 'Furcas, iz koje ćemo malo 
niže neke izvode saopćiti. Što je u Georgijevića još najljepše to je, 
što ga njegov patriotizam ne zasljepljava prema vrlinama neprija- 
telja, koji mu je inače tako mrzak. On ne samo da vidi, nego i 
oštro i smjelo kazuje slabosti na hrišćanskoj strani, i otvoreno ka- 
zuje vrline, kojima su Turci onoga doba nadmašavali svoje hri- 
šćanske suvremenike. Niti zatvora oči pred pogrješkama vladalaca 
IJA ZDIV; 8 
