O PARASITSKIH GUTTURALIH IZA DENTALAR. 123 
payuTu sluti na starije * pa(a)unTn. To svjedoče najprije takovi pri- 
mjeri, gdje doista još dolazi ono prvobitno, nepromienjeno k, za 
tim odlučno okolnost, da nam je zametak tomu processu tražiti u 
litavskih jezicih, te da imade sbilja i takovih ne upravo riedkih 
slučajevah, gdje se umetak parasitskoga & ili g svrši doista već u 
litavskoslavensko doba. Cieli proccess pače izvire iz težnje, koja je 
jamačno zajednička svim litavskim i slavenskim jezikom — ima joj 
tragovah i u sanskritu — te je bez dvojbe starija od svih slaven- 
skih č(= #4)iž (= g). Ako se pako u slavenskoj rieči pomoli 
iza dentala umetnuto ž (= g), treba opet, da ovakav slučaj strogo 
lučimo od umetka pravoga prvobitnoga ž iza dentala. Ovo je 
kadkada dosta mučno razlikovati. Primjeri iza dentalah umetnu- 
tih sičnikah (ž, š, z, s) prepliću se neprestano sa _umetkom k (č) 
g (2). Oba su processa u stvari jedni te isti: jezik dopusti, da se 
kadkada u jednu te istu rieč uvuče ili gutturalni ili sični parasit. 
Brvakako jih treba strogo lučiti. 
Ja zovem ovaj process fonetskim pojavom ili fonetskom  stru- 
jom: zakon fonetski nije. Meni barem nije za rukom pošlo, da 
mu nadjem uzroka, te da opredielim to pravilo, u koje se u obće 
rječi gutturalni parasiti mogu umetnuti. Mislim, da takova pravila 
neima. Parasit se može iza kojega god dentala u svakom po- 
ložaju uvući, ali nemora. Dolaze česta kolebanja kod jedne te iste 
rieči. Izraz parasit biti će najsgodniji. Samo u jednom pravcu do- 
kućio sam njeku zakonitost tomu pojavu, naime glede parasitah 
samih. Iza # će se uvući obično samo &, iza d samo g. (vidi 
S. 8. stran. 146). I ovim se processom sijaset dosada tamnih 
riečih, o kojih bi etymolog inače morao sasvim sdvojiti, razjaš- 
njuje. Lahko je dokučiti, kako se forma mnogih riečih umetkom 
ovakova parasita promieni te potamni. Njime postaju tvrde sku- 
pine, hrpe suglasah, koje onda jezik nastoji da olahkoti, dakako 
na uštrb prvobitnih elemenatah rieči, t. j. izsuvkom dentala. Kad- 
kada sraste gutturalni parasit s osnovom ili korienom vrlo tie- 
sno. Postaju sekundarni korieni, osebujni litavskim te slavenskim 
jezikom, te od njih opet cieli niz izvedenikah. Uz ovakov vrlo pro- 
mienjen te satrven oblik ovakova koriena ili osnove kadkada je 
vrlo težko dokučiti prvobitnu od parasita netaknutu korienitu formu, 
te nam seje zadovoljiti obćenitim faktom, da dvie očevidno srodne 
rieči uzporeda dolaze, jedna sa dentalom, druga sa gutturalom. 
Ako se prvobitna forma sa dentalom sačuva uz drugu, u koju se 
guttural uvuče, opažamo kadkada mudru ekonomiju jezika, koji se 
