126 L. GELDLER, 
kriva analogija komparativa Fidšf ili Kidči od Fidky, za kojom se 
već povede stari nomenclator_ Velešsky pišući rziedezice. (po na- 
rodnoj u ovom slučaju dobroj etymologiji). Čini se pače, da je u 
prvom slučaju žši(t)k- parasitsko & litavsko-slavensko, sravni lot. 
reekums (ein undichter kamm) bez dvojbe od lit. rćtas (rarus). 
Ista osnova primi parasitsko š u pemeTo (cribrum) pe(T)u-. 
7. Č. ochočiti (mansuefacere, cicurare) oxoTuru (pronum red- 
dere) pol. ochoczy r. oxouuit, oxouB, č. hrv. ohotan (pronus, para- 
tus, lubens). 
8. wahyh, zvnvn (bilis) pored lot. [chiltis (galle). mwnTn (fe]). 
iGIVbYb nestoji u neposrednom savezu sa xmwnrn (flavus), nego samo 
u korjenitom. Korien ghal (flavescere) promieni u izvedeniku many 
svoje gh već u litavskoslavensko doba u ž, sačuva ga iznimice 
nepromienjeno u mnwnyh_i lot. (chdltis; dočim se ovo ž u nuzgred- 
noj formi zir (sup. 259. 3; 329. 4. ass. 139. 14) promieni po 
običnom pravilu u z. (lit. žćme zemma). mrrTE (flavus) pako imade 
ž, koje je istom unutar slavenštine postalo od g, lit. gšltas (id.) 
Medju tim uvuče se i u mw.rn (flavus) parasitsko & (br. 9.) Sloven. 
žolhek (amarus) * mwrxnKE izvodim iz mwvn(T)c- sa parasitskim s. 
9. R. geaEHyTp (flavescere) pol. z6lknac, z6lknieć, z6ltnieć, 
č. žloutnouti. Pol. ž6iklina (color flavus) ž6lkiew (nom. prop. urbis). 
Lot. dfelknis (mariendistel). 
10. myarTu (gemere) hrv. jecati, lit. aiczoti, aitioti (gemere, 
lamentari). az često postaje od nasalne skupine, (lit. aitrus OosBm- 
Tpuru_Lit. Stud. 62). # se pomehča u d u lit. aidoti aidyti (reso- 
nare); po ovom je lit. aidas == pol. jek, hrv. jeka (echo). 
11. vyakarTu (exspectare). Korien ski (habitare, commorari, qui- 
escere) noyuTu, nokoii, razširen u kia, skia, (Fick, 3. izd. 803) porodi 
nastavkom Za temeljno * skiata lat. quietus, koje u slavenštni primi 
parasitsko s: * skia(t)sa * yktcn yEcr (srav. glede prielaza ia, ht, 
& unutar koriena lat. hiare lit. žićti znux) vacn (tempus). Lat. quičs 
quičti razlikuje se samo osnovom. (-c5 u yacn dakle nije suffixalno. 
Treba znati, dasu svi amo spadajući primjeri o suffixalnom-cn, koje 
navodi Miklosich, Vgl. Gram. IL. 318, u obće dvojbeni. -cm je ili os- 
novno: nrzer lit. palszas, ili parasitsko: vucem lit. latkas, Rad XLI. 
»O parasit. sibilantih“ S. 3. 11, uacn od lit. kand mordere itd.). I od 
ovako naslućene osnove * yar izvodim va(T)kaTu ye(T)karu. Od vanTn 
(expectare) neizvodim yakaTu neposredno pomočju & za to, što osnovi 
Ya u srodnih jezicih nikakova traga neima, tako da ovaj slučaj strogo 
lučim od odnošaja tu tuk (robustum es:e, piaguescere). U istu se 
