O PARASITSKIH GUTTURALIH IZA DENTALAH. 145 
Vidi o tom Lit. Stud. p. 54. U slavenštini stoji dakle svega 
skupa 30 pravilnih slučajevah prema 9 nepravilnim. U  litavštini 
imade u obće pravilnih slučajevah za ft sedam, za dg deset. Ne- 
pravilnih pako za tg jedan (ali sasvime nesiguran, ketwćrgas S. 3. 
6b), za dk četrnaest. Značenje ovoga zadnjega broja opet se uma- 
njuje time, što smo u njega uračunali 1. lit. swaikti (od koriena 
svid S. 3. 11), što je po Nesselmannu ipak doniekle nesigurna 
forma uz pouzdano swaigti 2. što u njega opet spadaju svi sluča- 
jevi kolebanja, dikti uz dungćti (8. D. 8), smilksćti koje u lot. 
fmelgt imade pravilniji guttural budući izvedeno od smard (S. 4. 6) 
3. napokon sćkmas (S. 4. 13), glede kojega se samo pored slav. 
cexmmii čini, da se & uvuče iza d, dočim starija forma sept- u sep- 
tintas pokazuje na druge glasovne odnošaje. U ostalom je g u 
predpostavljenoj formi * sedgma * segma lahko u ovakovoj hrpi 
suglasah moglo prieći u 4. (Osim toga smo rieči klas inkti unksna 
izvedene po S. 4. 2 od jednoga te istoga koriena računali kao tri 
primjera. Rieč rykas (S. 4. 8), koja pravi takodjer iznimku, dolazi 
od koriena rend, rand, koji inače u drugih izvedenicih primi pra- 
vilnije g: rčngti S. 0. 17). U obće imade u litavštini 17 pravilnih 
slučajevah prema 10 (sigurnim) nepravilnim. U lotiškom jeziku 
imade pravilnih primjerah za tk sedamnaest, za dg dvadeset. Ne- 
pravilnih za tg jedan (fmalganaht, fmelgnes S. 4. 11), za dk dva- 
naest. Važnost iznimakah opet samo u neznatnoj mjeri pobija pra- 
vilo. Onaj primjer sa tg: fmelgnes jamačno se pokazuje kao se- 
kundarna promjena, ako uz njega uvažimo mnogobrojne od koriena 
smalt dolazeće izvedenike sa k: fmelknes. Jamačno se izprva 
umetnu sasvim pravilno 4, koje se kašnje pomehča isto tako slu- 
čajno u g, kao što se u obće u lot. može k pomehčati u g. U pod- 
ručje drugih 12 nepravilnih primjerah sa dk spadaju opet mnogo- 
brojni slučajevi kolebanja: duhkt-dugaht (9. 8), fmelgt-fmelkt (4. 6) 
falkans-falgans (6. 4) nurkis-nurgus (6. 10), fmihkneht-fmaigneht 
(6. 11). Glede wehgaht (6. 14) pako nije ni sasvim sigurno, da li 
sbilja koleba sa wehzinaht t. j. da li dolazi od osnove weht-iht, 
može biti da spada izključivo na glagol wehdiht (vidi 8. 6. 14). 
U formah sa g je ovdje još posvuda jezik sačuvao stariji pravilniji 
parasit, tako da je vidjeti, da parallelni izvedenici svoje 4 dobiše 
istom sekundarnom promjenom iz starijega g. Preostaje samo šest 
sigurnih nepravilnih slučajevah te uz njih 37 kao broj pravilnih. 
Pravilo, po kojem se iza t obično uvuče samo k, iza d obično + 
RBJATA E KLTV, 10 
