192 ST. NOVAKOVIĆ, 
Tako E dolazi u pridjevu EBTCh, ERCA, KECE 1 BRCAKh, -a, -0 
kroza sve oblike, koji se često ponavljaju, po tom u riječima izve- 
denim REcaKko, gtcerga, gncovgov; dalje — u prijedlozima ET, BEZ, 
ck, bili zasebice, bili u raznim složenim riječima, što se oboje vrlo 
često dešava. Izuzetaka sam našao samo nekoliko, te, prema mno- 
žini protivnih primjera, potpuno iščezavaju. Od ostalih riječi, naro- 
čito s pogledom na korjenite slogove, & sam opazio u ovijem: 
BE3ARIKAIA Starine 1, 14, grcyniyh 30, NOgbZBANE 42, VRIKENHCATENIO 
17, vaegna 19, opvaranie 39, vacTitwo 41, npEvnuTaoTh 14, VRCINENIIH 
30, mszgov 31, oTnmwEcTuTenn 40, uryn 14, un (staro na ali samo 
tu, str. 12, inače nu češće, kao što se niže vidi), Norvnzuniixh 42, 
CTEZEXh 98, cTnzov 40, 41, crazaxh 41, TnkMo 11, Tnunyanuin 14, 
rannyanuie 14, rnubkoTa 14, TEubKOTOV 17, TRIUTHMh CE 31, TRUI- 
Tanic 12, nornmrov 33, nornurTame 16, ovcuournEyja 42, uumousyuee 
33, ummcrgia 41, mncrRilo 9, mncrTgoven 39, npuurcTkie 18. 
Neke se riječi kolebaju. Tako Timo 11 dolazi s & a TbKMO 24, 
41 sb. Od mog imamo uz gornje primjere s m ove što slijede sh: 
cEubib 19, 34, mocrgie 40, npuuncrgie 19, mocrgia 16,  Nambabina 
41, uumomnibuee 29. Od osnove TuuwrTa- nagjoh uz gornje s m 
ove primjere s bh: TbWTATH 20, TBINTOVTb 23, NOTBNITAXb 23, NOTBIITA 
12, noTuuTaxouu 23. Uz vrcriw 41 nagjoh npraucru 34; uz cTEZExh 
itd. nagjoh cTuzov 40; uz ranokora 14 nagjoh TbHbKOTHI 23. 
Što se tiče u, valja mi odmah kazati, da se za ovaka iztraživa- 
nja naše edicije ponajviše ne mogu potpuno upotrebiti. Iz davna je 
običaj u naših editora stavljati mjesto apostrofa (') —-b. Toga sam 
se običaja i sam držao, dokle pazeći bolje, kako se u rukopisima 
znaci i slova upotrebljuju, ne nagjoh, da gdjekoji rukopisi poznijega 
vremena vode znatnu razliku megju ' ib tijem, što b pišu mahom 
ondje, gdje se izgovara kao a i na krajevima, a' ondje, gdje se h 
čuva samo historijskog pravopisa radi. Izdavalac odlomaka iz Kon- 
stantinova djela g. Gj. Daničić drža se takogje pravila po kom se 
mjesto ' svud meće h. S toga se u ovoj, kao i u mnogim našim edici- 
jama ne može znati gdje je upravo n gdje li '. Ali se po drugim 
rukopisima može znati, da ' pretežnom većinom dolazi ondje, gdje 
se h one bi izgovaralo. Ja pak i onako dijelim sve slučajeve na 
dvije gomile, te h, koje je samo historičko i ne izgovara se, ostav- 
ljam na stranu, a uzimam u prijetres samo ono, koje se mora 
živijem glasom zamijeniti. 
Megju tim slučajevima nalazim stalno neke riječi i nekih riječi 
