'h U SRPSKO-SLOV. I BUGARSKO-SLOV. KNJIŽEVNOSTI. 153 
okrajke.' Megju riječima je: un (staro ua) mnogo puta, s izuzetkom 
onoga un, koje je gore megju primjerima s " pomenuto; po tom 
prijedlog kh isključivo, a on dolazi dosta često; po tom Tu (taj) 
15. 34. 41 vise puta; Tuyito vrlo često, tako da protivan primjer 
Thyito 19 potpuno iščezava; YnC0 39, YhCOMOV, YhCOMh 28, Huynco:e 
34; gbuh 34, 35 (dva put), genuuu 28, 31, xhuhch_ 15, 31, 41 ; yncTnh 
42, pmrovhcTu 41, smrovucrie 12, neyncTnEghiixb 41, GmIroYhCTHRBI 
5, 31, gurornacTugaro 31, 40, smroyncTie 30, Bbaptn 30, CTbFNAXh 
41 nprrekneTh 41, BEZbBMh 23, uzumb_ 17. 
Megju okrajcima riječi vrlo su postojani s hn okrajci: h€Kh — 
EhCubCKh 19, rpByhCkh, riječ koja vrlo često dolazi, YWoRtynckb 34, 
patbMbcKb 19 dva put, movishckho 18, 22, cgemrennnunynckn 29; — 
bCTEO uzevši podanj i riječi izvedene od onih, kojima je takav okra- 
jak u nominativu: Gomnergo 30, BOmbCTEE 34, BomneTkmaro 17, 18 
BOKROTENKMb 39, BomoceTema 18 dva put, 30, 34, 99, BOKnCTENBIHXh 
20, 39, 41, BomncTgune 24, BomncTEnoe 25, ecThcTRO 27, 30, 92, 
ECThCTBb gen. plur. 23, NOVNOEKCTKO 2D, NEKTIKIGCTKO 2D, NERTIKIH- 
crgin 35 uuomncTgo 31, 33, 39, npopoYnCTEOVETH 32, YNOBEYBCTEO 
12, 41; — bnun: nenamcTuh_ 15, rocnognuh 19, canimarelnuno 11, 
BRCXOKbUH 24, CExOgbuH 24, KONbYNIEE 25, KONbYUBIHMH 2D, OVCTHUH- 
UbIHMb 2, CPBABYbNBIH 27, MONbBHO 28, CRR-CNOPHETBNG 38, NOXOBbNE 
39; — bKb: Tembkh 31, NeTvkh 33; — bijh: KONbijE 21, 22, 39; Te- 
Ibij 34, oTbiju 30, 31, 34, 37; gtunijb 41 dva put. 
Kao umetak nagjoh ga u riječima momEno 28, mprToguuyu 31, 39. 
2. Na drugom mjestu rad sam da pretresem onaj prizrenski ru- 
kopis z4kona, iz koga sam godine 1870 u Biogradu štampao ,Za- 
konik Stefana Dušana cara srpskoga“. Onda sam kazao, da mi se 
čini ,da je rukopis pisan na iskraj XV. ili barem u prvoj polovini 
XVI. vijeka“. Gj. Daničić, ocjenjujući taj moj posao u Radu XV, 
naročito ondje, gdje rukopis prizrenski prema hodoškome karakteriše, 
govori, da je tekst prizrenski ne samo na mnogim mjestima bolji od 
hodoškoga, ,nego je — bez svake sumnje — i stariji, tako, da se sada 
pokazuje prema njemu, da je tekst samoga hodoškoga rukopisa, o kom 
se za Šafarikom misli da je pisan oko 1390, upravo izkvaren u poz- 
nije vrijeme, od prilike po nauci Konstantina filosofa“. Stampajuči 

1 U tečaju ove razprave ja ću se jednako služiti ovom riječju za 
to, što upravo neću da upotrebljavam riječ nastavak (sufiks) kao ter- 
minološku riječ gramatičku, jer moga posla radi može u okrajak više 
ući, i ući koliko kad treba; pri nastavku pak to se ne bi smjelo 
činiti. | 
