"U SRPSKO-SLOV. I BUGARSKO-SLOV. KNJIŽEVNOSTI. 195 
stimice navoditi. Od riječi, kojima u sredini dolazi & da pomenemo 
nomEuni (pomanji) Z. 6, yrurin 2. 31, xnurepb_Z. 31, vin Pr. 291, 
Nano 2. D2, vamomu_Z. Dl (megju tim nprikragb_ Pr. 297), vacTu 
Pr. 298 tri puta, 302 (megju tim npzihcTuTu_ Pr. 299), TuurTeTa Pr. 
301; Tamuniye Z. D7, TEuuniyjov 2. D1, Pr. 302, Timnumyaxu_Pr. 301, 
302, Tsmuuyuu Pr. 302 (megju tim Tamuuiye Z. 65, Tauunyu 2. 57). 
h dolazi kroz pomenuti spomenik u ovim riječima: KAZbNb Pr. 
295, mecnmh_ (uxcun) Pr. 294, novnTenn Pr. 302, npkgnoyaTenn Pr. 
298, Tuvito 298, ceshpn_Pr. 302, Z. 41, 49, 53, 69; muunguuro Pr. 
303, omngu Z 61, gombm Z. 40, 47, npuuniu_Z. 47, goumno 2. 63 
(i uz to na istoj strani Ojniumao), meponixn_ Z. 14 tri puta, 19; 
ov3huh_Z. 24, D6 dva puta, yncTh_Z. 26; covanino 2 46; nuenachin 
Z. BD; OVTEKbIb Z. GG, KoTumu_Z. 69, nupnija 2. 36, nupniju_Z. 37. 
dva puta, nbpnria 37 dva puta, mopnriw Z. 37 dva puta, (uz to 
NBpbija nom. dual. Z. 33), uznEbun Z. 19. 
Megju okrajcima riječi dolaze sa h ovi: hCKh: — OThYhCKh Pr. 
298, BNAZbIYhCKh Ž. 34; — bkh: FphYbijin Z. 4, nerukh_ Pr. 301, go- 
Kogikb Z. 9, 21, posnurakh Z. DG; — nik: OTbijb Pr. 296, Z. 19, 49, 
60; Kovnbijn Pr. 297, KovnhyncTRa Pr. 299, npomEgniju Pr. 297, no- 
NOVEĐpbub OZ. 24; Tpnrogbiju Z. 41; nprstranijh Z. 46, nosEranijhZ. 
D6, gMNInN: Zi. 6, 61 dva put; — nun: golih Pr. 29%, 2. 8, 
14 tri puta, 17 dva put, 21, 21, 29 dva put (a treći put na istoj 
strani gomann), 32, 41, 42, D8; nokuunun Pr. 300, 301; ogyemnn Z. 
19; ckgopogbin 2. 21, 60, 66; covibnu Z. 6D; — bCTEO: KOVNBYBCTKA 
Pr. 299; secrocTEa_ Pr. 299; komiyncTRa_ Pr. 300; uzamumuncrTRoviourTin 
Pr. 300; ovsomueTeE Pr. 303. 
Kad uporedimo pojave u upotrebi slova & i b ovoga prizrenskog 
s onim karlovačkim rukopisom, u kom su Konstantinova pravila, 
mislim da će se jasno opaziti, da je razlikovanje jednim istim pra- 
vilom rukovogjeno. S toga ću isti trag potjerati i dalje. 
3. U Glasniku XI. štampao je pok. A. Vukomanovič tri članka: 
O knezu Lazaru“ 108—119 str.; ,Život arhiepiskopa Maksima“ 
125—130 (odatle preštampan u mojim ,Primerima“ 282—292); i 
»Ljetopis carem srpskim“ 144—160. Vrh sva tri ta članka stoji da 
su štampani ,iz rukopisa XVII vijeka, kojije u potpisanoga“. Već 
po tome, a isto tako i po unutrašnjim znacima, vidi se, da su sva 
tri članka iz jednog rukopisa, koji je pok. A. Vukomanović obilje- 
žio XVII. vijekom. Taj rukopis pak pripada potpuno rukopisima 
one ortografske kategorije, o kojima seja ovdje upravo bavim, jer 
su svi gore obilježeni znaci i u njem s velikom konsekvencijom 
