% U SRPK9-SLOV. I BUGARSKO-SLOV. KNJIŽEVNOSTI. 161 
podlijegali onome što je pred njima u tijem rukopisima bilo, čas 
opet, sjetivši se novine i u njihovo vrijeme cijenjenoga pravila, 
okretali prema tome pravilu. 
Megju ovakim rukopisima pomenuću najprije onaj znatni i ve- 
liki rukopis Vladislava Gramatika, pisan 1469 u manastiru svete 
Bogorodice pod Crnom Gorom (skopaljskom), koji je Gj. Daničić 
objavio u Starinama 1. 44—85, naštampavši iz njega osim predgo- 
vora i sadržine još i u cjelini članke ,Pohvala sv. Cirilu i Metodu“ 
i Život Ilariona episkopa moglenskoga“. U tim člancima, koji su 
dovoljni da se po njima može cio rukopis u ovom pogledu poznati, 
našao sam, samo ne konsekventno, sva obilježja gore pregledanih 
rukopisa, naročito prva tri. I u njemu su prijedlozi KB, BRZ-, K5, 
cn vrlo često pisani s &; i u njemu nagjoh gncExh_ DO tri put, 
BECAKO 46, savez un vrlo često; i u njemu nagjoh zamjenicu cnu 
61, TI, Tsu 86, uuyncomov 84. U korjenitim slogovima opazih m 
u ovijem riječima: yncTh 49, yncTnaro 73, yncrunmia 47, yncrni 
83, nerncria 71, znovnerin D4, nmrorscrin D1, KNITOYACTHK KHNIATO 
82, BaaroyncTuRznuomov 49, poroyixuogennnixn 49, BOFONEXNOR ENHBIMb 
D2, cnub 46, 12, cnnov 71, crnoun 83, csur 67, 85, umno 48, 
unETovuTinxb 48, uncTporni 48, crTu (megogumne) 49, 69; KTCIKNNO 
49, ovennuiuxu 92 tri put, vncritwo 60, vneTnija 10, VECTHTh (6, VRBh 
61, unuua 62, mrzyk 62, umrrov 62, G4, rnrimw 66, 11, 178; NBIBNER- 
unde 66, 83; Tnkuovguu 67, wizuu (0, unzuen 84, wvnisa 70, TEKNO 
12, WEznoMb 73, 835; vanov 14; nneh 80 dva put. 
U svem se tome s ovijem rukopisom sa svijem slaže drugi ru- 
kopis Vladislava Gramatika u biogradskoj narodnoj biblioteci, iz 
kojega je, sačuvavši t, pok. dr. J. Šafarik štampao Camblakovo 
,Žitije Stefana Dečanskoga“ u Glasniku XI, 30—99. 
Za Vladislavljevim rukopisima vrijedi da se pomene onaj ruko- 
pis zbirke Srpskog učenog družtva pod br. 29, iz kojega je Dani- 
čić štampao SŠtefanita i Ilnilata u Starinama IL, 261 i d., za koji 
učeni izdavalac toga starog djela u istoj knjizi na str. 262 veli 
»da nije stariji od XVII. vijeka“. U tom rukopisu zavladalo je već 
u sredini riječi a narodnoga jezika, te se ne može očekivati ni n 
ni b; ali ipak ima i takih slučajeva, kao što će se odmah vidjeti. 
Inače se u njemu drži pravilo, koje i u Vladislavljevu malo čas 
razmatranom rukopisu, toliko isto, ako ne i jače, pošto uzmemo u 
račun prevagu narodnoga 4. Vako i u ovom rukopisu nalazimo 
s E vrlo često prijedloge RE, KGZ-, KE, CR, pridjeve Etch Starine 
JI, 268, nean St. II. 269, zamjenice Tnu St. II. 271, csu St. II. 
RNJDAVSXLIVI bi 
