162 ST. NOVAKOVIĆ, 
296, uno St. IL 278; prilog grcerma St. II. 267, imenice VECTH 
2195, gRmKa 276, BBNKOV 216. 
Onako od prilike kao u Vladislavljevu rukopisu naći će se Ri 
u rukopisu nar. biblioteke br. 273, iz kojega sam u ,Primerima“ 
str. D18 i D19 štampao dva odlomka, i iz kojega je i ljetopisac 
štampan pod 8 u Starinama IX. u članku ,Gragja za srpskog 
ljetopisca“. 
Što se tiče štampanih srpskih knjiga, znamenito je, da u izda- 
njima Crnojevićeve štamparije na Obodu gradu m nikad ne dolazi. 
U izdanjima Božidarevim mletačkim već se ono nalazi, ako i obri- 
jetko, u glavnome na način ovdje pod II razmatranih spomenika. 
U ,Primerima“ str. 319 štampan je pogovor, a str. 431 pošljednji 
članak iz Božidareva izdanja za putnike od 1520 (o tome se moj 
bibliografski izvještaj može čitati u Glasniku XLV). U tom tekstu 
dolazi cEznja 319, CRCTABHTH 379, BBZBpbTOXh_ 379, BLcaKO 380, 
BBCEMb 380, cnEpbuinume 380, gn 380, 439, 440 dva put, kn 458 
dva put, gszgovunu 440, a nekoliko puta dolazi & i na kraju kao 
npr. Bovkoguka 379, ceznunuyunixn 381, kuura (gen. plur.) 381, Bue- 
yiexn 381, gamE 438, koje se u rukopisima ili nikako ne nalazi, 
ili veoma rijetko. Tako od prilike dolazi E (mahom rijetko i sve 
u krugu pominjatih prijedloga) i u Božidarevu zborniku od 1936. 
A to nam može poslužiti barem kao znak, da su i književnici Bo- 
židarevi u nekoliko znali za pravilo o razlikovanju % i b, ako _ ga 
i nijesu uzimali na um ni iz bliza onoliko koliko drugi pisci, o 
kojima je naprijed govoreno. 
Ovakih rukopisa biće još više megju rukopisima pisanim poslije 
XV. vijeka; nabrajanje njihovo mi ćemo ostaviti na stranu, uzevši 
preda se pitanje o izvoru ovih pravila ili ovoga upliva, pitanje 
t. j. da li su pravila ta po domaćoj potrebi ili učenoj gramatičkoj 
dosjetljivosti ponikla, ili su od nekud sa strane pozajmljena i 
unesena. 
III. 
1. Prirodno je, da je svako ortogratsko pravilo osnovano ili na 
nekakvoj potrebi i osnovi jezika, ili na domišljanjima, koja obično 
imaju osnovu u kakvim učenim etimološkim nazorima. Katkad ta 
pravila dolaze i od pretežnog stranog upliva. Poznijem utvrgjenju 
slova i u jugoslovenskoj čirilovskoj književnosti uzrok je pozniji 
pretežni upliv grčke učenosti, koju je svak smatrao za višu od 
domaće, pa se toga radi na nju i ugledao. Ali poznijem raširenju 

