% U SRPSKO-S5LOV. I BUGARSKO-SLOV. KNJIŽEVNOSTI. 173 
neruueun 118; goneun 138 (gdje se može uvrstiti i gonann_ 139); 
Etpenn 136 dva put; secyhcTeun 193 i pezyneTenn 76. 
2. Završeci riječi na hy glase u trgoviškom jevangjelju uvijek 
na en: npnezueyu 14; Koneyu na DO puta u gore obilježenom 
tekstu, koji sam riječ po riječ čitao; cayeyh_ 317 tri puta; yaogEKo- 
MOBeuqb 6; cTapeyn (gen. pl.) 80, 88, 202; cauneyn 82, MNAZENEIJ: 
(gen. plur.) 111. 
Y. Završeci riječi na nur: opewn 165, ocenekuu 94; tako i 
CEETENk 90. 
8. U srijedi riječi nalazimo b, nešto samo na obred s €. Od 
glagolske osnove Wwbx ima u gore obilježenom tekstu 80 razli- 
čitih ponajviše s prijedlozima složenih oblika, i megju njima je 78 
puta € mjesto onoga b iz korijena, a 2 put samo održalo se h ili m 
u npuuwnjo 41 i uznupanme 62. Ostali slučajevi te kategorije ovo 
sU: AB€pb 33; pRepexn 131; ckpemeTn 42; Becn_ (selo) D2, 68, 89, 
1095, 109; gecu 90, 78; mezm 02, 194; Teuunyu 77, 158 dva put, 
139 dva put; Temnuuya (6, 98; gnzeun 84; BBZEMINA (2; Nayein 
105; nayenmov 98; npocrTeph_ (part. praet. act.) 41, 67, 19; miech 
36, 86; guemuzro D9; GrvneTn_ 17, cnnepeun 29, crnepunikno 29. 
e. Usamljeno stoji-maKnTm 36. 
Ć. Nema postojana pravila u ezyneTeun (6 1 pezvncreun 193, u 
MENiH 28, umrnee 72, unuiu 98, memwuu 19, menwinxn_ 139. 
U primjerima gore navedenim kao što je n. pr. mgecrneno 164, 
KNIAMYBCTEENO 160 i NACamTKCTAENGIH, NopHuibih 41 uz npuumegn 16 itd. 
vidi se koliko je h blisko ka e kao što se iz primjera YETBpbTTKh 
29 1 yerepbToku. 44 vidi koliko je m blisko ka oi kao što se iz 
primjera unniu 28, mnm 58, ili uzvunaome 62 i npuunin 41 vidi 
koliko su u i m jedno drugome bliski, ma da svako za se vodi u 
dva protivupoložna glasa. U svemu trgoviško jevangjelje poka- 
zuje u upotrebi 5 i b s dovoljnom konsekvencijom obilježenu raz- 
liku, iz koje će se, držim, moći pomoću sadašnjeg živog bugarskog 
jezika uhvatiti pravilo i za & i za h one slabije od onoga o a ia. 
A kad se sporedi pod I. i IL. izvogjeno razlikovanje megju m 
i h u srpskim rukopisima s ovim, što se ovdje pokazuje, očevidno 
je, da su srpski rukopisi u tome mahom samo slijedili bugarska 
pravila, koja, ako su u bugarskoj književnosti mogla imati i naj- 
čvršći osnov na živom bugarskom govoru, u srpskoj su književ- 
nosti morala biti na odmet, sve dokle se ne bi barem nekako 
prema srpskom govoru udesila, čemu se, u ostalom, najviše pri- 
makao pozni pisac rukopisa Fpgumunxn cnacenie. Na svaki način 
