PRINESCI ZA GEOGNOSIU I BOTANIKU HRVATSKE. 179 
Markuševačkim ležala je gora Samoborska i stranom litavske na- 
slage Susjedske i sv. Nedjeljske, te je ona veliki dolinoliki propust, 
kroz koji sad Sava medju Samoborom i Susjedom teče, kašnje raz- 
rovan nego su se utaložile Congerijske naslage; lapori Susjedski 
padaju pod Krapinu i Savu i dolaze kao nizki briežuljci opet kod 
sv. Nedjeljei Rakića na vidjelo; pokriti su kao i cielo polje medju 
Susjedom i Samoborom najmladjimi naplavinami. 
Kotlina ovakovih congerijskihb imade više u Hrvatskoj; meni su 
poznate odprije: zagrebačka i ona u Zagorju kod Ivanca, zatim 
kod Lepevine medju Križevci i Koprivnicom, kod Kravarskoga i 
Lekenika; kod Ivanca, Kravarskoga i Lepevine ima lignita liepih 
u izobilju, dočim jih kod Zagreba nemogoše nači. Ovim congerij- 
skim naslagam dodati se imadu jošte: gornjo Zegorske, naime 
Krapinsko-Topličke i Slavetić- Kostelske. Izpod Kalnika, naročito 
maloga Kalnika ili Reke imade okolo sv. Nepomuka prema ŽZai- 
stovcu i Preseki takodjer slojevah congerijskih, kao što svjedoči 
množtvo congerijah i cardiah u tamošnjih pjeskarih. 
Ako se sravnjaju congerijske naslage (Gornjo Zagorske i Okičke 
sa zagrebačkimi, opazit će se razlika dvovrstna. 
Prvo: U congerijah Zagorskih i Okičkih pretežu pjeskarni i la- 
porni slojevi a fauna je, koliko se dosad moglo opaziti, vrlo si- 
romašna i jednostavna; kod Zagreba pako lapori i pjeskari zau- 
zimlju manje prostorije i manju močćnost, dočim se teglovac diže u 
znatne visine i prodire u velike dubljine, fauna pako odlikuje se i 
većom mnogoličnošću i osobitim bogatstvom pojedinih individuah. 
Drugo: Na congerijskih slojevih kod Zagreba leže debeli slojevi 
novijih diluvialnih taložinah, najme ruševine kamenja — osobito bie- 
lutka, diorita i chlorita, te žuta, žilava ilovača, osim toga mjesti- 
mice i alluvialne koturine; prvi je iz dobe ledene, a druge bujicom 
iz gore dolazećom naplavljene; toga u congerijskih predielih za- 
gorskih niti okičkih neima. 
Opisav tako glavni značaj congerijskih naslaga kod Krapinskih 
Toplicah i kod Slavetić-Kostela, napomenut ću nekoje glavne od- 
nošaje geognostičke onih priedjelah, koje sam pohodio na ljetošnjem 
putovanju svojem. 
Stara gora, koju ću obćenito nazvati imenom gore Okičke, sa- 
stoji se od trijadičkih dolomitah, razgranjena je po cielom Žumberku 
i dosiže na iztoku i sjeveru preko Samobora do Susjeda i gor- 
njega Stenjevca i stranom ća do Medvedgrada, gdje medju starom 
gradinom i medju Velikim Plazurom ili sv. Jakovom izpunjuju 
* 
