184 LJ. VUKOTINOVIĆ, 
mačno ponešto mladje tvorbe; pojav taj se može vdjeti mal da 
ne kod svih visokih glavicah u tamošnjih gorah; n. p. na Bielo- 
lasici, na Bitoraju, Viševici i Rišnjaku itd. 
Na sjevernom i na iztočnom kraju prema Tounju leži na triassu 
kredino kamenje, a .na doticaju dvijuh ovih formacijah, kredine 
naime i trijadičke, stoji onaj prekrasni ponor i zajedno ušće one 
još nepoznate i nepregledane špilje, u koju pod samom starom 
gradinom Frankopanskom pada Dobra ili Gjula. — U koritu do 
29 hvatih duboku potok neprestano zuji, vije se prieko kame- 
nitih skalinah, baca se i pjenjuši silovitim tekom te pada u ponor, 
koji zieva iz dubine kao široka vrata na hramu iz kamena iz- 
klesana. 
Kada nastane kiševito vrieme, onda ponor pretiesan nemože 
bujice premoći, korito se napuni vodom do vrha i prieko njega te 
sva ravnica zapadna nad Ogulinom ležeća poplavi poput jezera, nit 
se nemože občiti tada po onih stranah van samo u čamcih. 
Na sjeveru kod Ogulina ima kamenarah, u kojih ima radiolitah 
i koralitah na kredu spadajućih, koje sam tamo kupio, i dr. Pilar 
ih je ondje takodjer opazio. 
Ravnica Ogulinska, blizu 1000 stopah visoka, prema Turković- 
selu i Vitunju kao iona prema Oštarijam i Munjavi protegnuta, do- 
brom i plodnom je zemljom posuta, koja je iz obližnjih gorah na- 
plavljena; podneblje prija svakovrstnoj kulturi; u živici kod Ogu- 
lina našao sam takodjer i viniki trag, (vitis vinifera), što svjedoči, 
da bi ondje još i loza vinska mogla uspievati, ko što je sbilja ima 
još i sada u susjedstvu kod Tounja; — zaista blizu Ogulina vide se 
i sada priedjeli, u kojih bijahu nekoč vinogradi zasadjeni ali s vre- 
menom opet zapušteni — jamačno ne zato, što ne bi bilo dovoljne 
toplote, nego zato jer se žalibože u obće nije marilo za gospo- 
darstvo. Vinogradi tounjski i sada nam daju tužno svjedočanstvo o 
tom, kako se vinogradi ondje obradjuju. 
Da Klekovu prirodnu krasotu i vriednost podpuno nabrojim, 
valja mi napomenuti, da je njegov glas sada već dopro i prieko 
granicah naše domovine. Mnogo zaslužni i čuveni tourista professor 
na gradačkom sveučilištu dr. Frischauf pohodio jete liepo opisao kra- 
sotu Kleka; isto tako i geolozi Stur i Tietze; zatim botanici dr. 
Marchesetti, Kugy, Tommasini, i dr. Borbas, koji se vrlo zanimaju 
za floru hrvatsku. Dr. Schlosser, ravnatelj Torbar pohodiše opeto- 
vano Klek, a ja ću ovdje sumarno navesti znatnije biline, koje su 
na Kleku dosad našaste; naime : 
