PRINESĆI ZA GEOGNOSIU I BOTANIKU HRVATSKE, 195 
niti se nezna, na koji se od bielo cvatučćih Crocus-ah proteže, jer 
može i Crocus_biflorus Mill ili Crocus reticulatus Stev. ili Cr. 
bannaticus Heuffl bielo cvasti; budući pako, da medju ovimi- Cro- 
cusi postoje individualne iliti specifične razlike, to onda naziv ob- 
ćeniti ,albiflorus“ te ipak in concereto nametnut jednoj vrsti, ne- 
može valjati; nego treba da naziv Crocus albiflorus Kit. ostane za 
bielo cvatući varietet Crocus-a vernus All. a za Crocus vittatus je 
opet poseban varietet: albiflorus (bielocvjetni) kao što i za Crocus 
biflorus Mill, druga opet varietas albiflora, to jest: Cr. biflorus 
Mill. flore albo, koji bielo cvate. 
Samo tim načinom ćemo jasno izreći ono, što izreći hoćemo i 
moramo. 
U dodatcih mojih na floru hrvatsku napomenuo sam god. 1872. 
u Radu jugoslav. akademije, knj. 19. medju ostalima dvie ljubice, 
koje sam držao za nove, i koje sam od ono doba opazivao svako 
ljeto, te budući sam se podpuno uvjerio, da se tečajem sedam 
godinah u ničem promjenile nisu, nemogu ih više mimoići, već ih 
moram točnije, nego učinih onda, opisati sada. 
Jedna je: Viola petalis pallide lilacinis, vel albidis saturatius 
pictis vel striatis, fundo albescente, calcare violaceo; odore svavi, 
quidquam debiliore ac in viola odorata. 
Foliis glabris, lato lanceolatis, profunde cordatis, mixtim orbi- 
culatis, reniformibus, crenatis, basi cordata; stolonibus floriferis, 
longissimis, repentibus, radicantibus, implexis, caudiculis stolonum 
in novas plantas excrescentibus denique catervam inter se cohae- 
rentem formantibus. Flores hebetati capsulas ubertim proferunt. 
Provenit ad margines vinearum et dumetorum ac sepium in col- 
libus circa Zagrebiam sitis, praecipue infra vineam St. Xaveri nec 
non ad vetustam arcem in Sused. Floret a medio Martio usque Aprilim. 
Viola variegata mihi. 
Druga je: Viola flore albo, petalo medio et saepius etiam duo- 
bos vicinis inferioribus violaceo-striatis, calcare in apice violaceo, 
odore nullo. 
Foliis lanceolatis, cordatis, crenatis, hirtis; stobonibus cum planta 
materna simul florentibus, — sed his etiam destituta. 
Provenit in montibus ad margines viarum in Šestina et in gra- 
minosis sterilibus prope arcem vestutam Susedgrad. 
Floret Martio. 
Viola alba striata mihi. 
Treća je: U, 
Viola scotophilla Jordan. (Boreau. Viola hirta Neug. Oest. bot. 
Zoitschr. 25 Jahrg. pag. 238. n. L. Freyn Flora von Sidistrien 
Wien 18717 p. 43). 
