6 FR. Š. KUHAŠ, 
prieći od Helena. Tibia duplex tibiae pares, koju latinski pisci spo- 
minju vrlo često, slaže se podpuno sa gradjom naših dvojnica. 
Rimljani pripisivahu izum tibiae duplex Frigu Hyagniju (otcu i uči- 
telju Marsyje), te zvahu lievu ciev, koja poput lieve naših dvoj- 
nica imadjaše 3 vrtline, fibia sinistra, a desnu sa 4 vrtline tibia 
deatra. 
Neću tuj razpravljati, da li su ove dvojnice primili Rimljani od 
Slovjena ili pak obratno, ali sjegurno je to, da dvojnice rabe svim 
slovjenskim narodom, a svi Slovjeni ne bijahu u doticaju s Rim- 
ljani.  Pismenih podataka ob obstanku dvojnica u starih Slovjena 
ne ima nikakovih, nu narod sadanji i otci mu rabili su dvojnice, 
a običaji i glasbena praksa našega naroda u takovih slučajevih 
više vriedi neg ma koja knjiga. Nestašica pozitivnih viesti ob ob- 
stanku dvojnica potiče valjda odtud, što se riečju ,dvojnice“ ili 
»dvojka“ nazva ovo glasbalo tek u potlanje vrieme. U mnogih 
priedjelih naše domovine i dan danas se dvojnice zovu jošte na- 
prosto sviralom, a u Slovenaca pišćali. 
Dvojnicam će dakle ista biti poviest, koja i svirali ili zveklji, ta 
gradja pojedinih cievi dvojničinih slaže se na dlaku sa zvekljinom. 
Abbć Fortis veli u svojem putovanju k Morlakom (štampano 
god. 1792), da su u Morlakiji (Dalmaciji) osim gusala i pastirska 
frula sa više cievi, svirale i gajde vrlo obična glasbala. 'Vakovih 
svjedočanstva treba Slovjenom manje nego li ikojemu narodu, bu- 
dući da je glasbovanje slovjensko danas upravo isto, koje biiaše u 
najdrevnije doba. Bilo bi dakle svejedno, da li Fortis bio opisao 
svoje putovanje i narod u Dalmaciji sada ili pred 100 ili pred 
Đ00 godinah, ili čak još prije". Može biti, da će doba željeznica 
u zaborav baciti običaje našega naroda, nu dosada se uzdržaše još 
u svojoj drevnoj prvotnosti. 
! Do hristjanstva, kao do vremena, do kad su Slaveni s drugimi 
narodi slabo imali posla, i potrebe su njihove bile malene; domaći 
njihovi proizvodi namirivali su sve njihove potrebe. Trgovina je po 
tom bila sva u promjeni; za novce nisu znali, a zlato im je bilo kao 
i druga roba ili espap. Svirka je u Slavenah bila ista ova današnja. 
Gajde, svirale, dvojnice, frule i gusle imali su i stari Slaveni. A igre 
su u glavnome takodjer bile sve današnje. Promjene, ako kakovih ima, 
moraju biti neznatne. Kad su u boj polazili, svirali su, igrali i pjevali, 
te tako predstojeću opasnost prezirali i t. d. 
Vidi broj 16. hrv. časopisa ,,Neven“ od god. 1852. 
