PRILOG ZA POVIEST GLASBE JUŽNOSLOVJENSKE. 17 
14. mimun com, canalis, Testamentum vetus, cod. chart. saec. 
XVI. serb. monasterii Krušedol. 
15. com, tibia. Leksikon sloveno-rosskij sostavl. ote. kir Pam- 
voju Bernydoju Sacharov, repetitum ex editione posteriori, prior 
facta est Kioviae 1627. 
16. conm npoxogunii, ibidem. 
17. cRupannumyxn comueii, tibia, Menaeum mensium a septembri 
usque ad januarium serb. olim Vuk Stef. Karadžić. 
18. com, tibia ibidem. 
19. coninun raach, ibidem. 
20. comovxn, siphon, Luftloch. Miklošić. 
U predhistorijsku dobu siže i drugo ime ovoga glasbala, na ime 
hrvatska rieč tororo ili taroro, ili lužičko-srbska taragav. 
Po tumačbi Augusta Ficka indijska rieč far, tara, tarayati znači 
prodiran, oštar, cikav zvuk", a od toga koriena potiču slovjenske 
rieči: taragav, tarakava, tavaban, tarlabuku, tartanje, tororo, toro- 
gonja, torokati, torokuša 1 t. d. 
Poljaci zovu velik neki bubanj faraban, a litavska rieč turtukle 
znači sviralu, frulu (Nesselmann, rječnik str. 111). U Inda bijaše 
turti žalobnom sviralom. Sve ove rieči imaju zajednički koren fr, 
od čega je naš glagol frti, tarem. 
Magjari se bjehu pred nekoliko godina vrlo ojunačili, kako bi 
ovo glasbalo — u njih zvano tdrogato (od slov. taragav) — pre- 
krstili glasbalom praotaca svojih. God. 1899. bučahu njim ne samo 
po novinah nego i po koncertnih dvoranah, dočim bi prof. Adam 
Szuk svirao u nju. Poslije zaspa fdrogato sasvim, buduć da su 
hrvatske rieči tororo i sopjelo, te lužičko-srbska taragav otele Ma- 
gjarom sve iluzije u toj stvari, osobito odkada Miklošić djelom: 
»Die slavischen Elemente im Magyarischen“, a u najnovije vrieme 
i Dr. Šulek u razpravi svojoj: »Pogled iz biljarstva u praviek 
Slavena i napose Hrvata“ dokazao, da su Magjari primili od pa- 
nonskih Slovjena kulturu a s njome i glasbala, pa ne ovi od onih. 
Da i ne imamo nijedne pismene viesti o tom, da su Slovjeni ra- 
bili sopjelo i taragav već onda, kada Magjari posjedoše sadanju 
Ugarsku, izviestilo bi nas o tom dovoljno to, što Magjari, došavši 
! Tar, tarayati, sprechen (i. g. tar, durehdringen, se. mit der Stimme ; 
vgl. sskr. tara, r900-c durehdringend), ro9-£0, durehdringend ertčnen 
lassen, laut sagen, dann iiberhaupt sprechen; lit. tariu, tarti sprechen ; 
preuss. tarin acc. die Stimme. (III. 363.) 
ng AE KOV: Ž 
