PRILOG ZA POVIEST GLASBE JUŽNOSLOVJENSKE. 41 
ili gajdaša. Nu jer su ovi narodnom baštinom, značajnom oznakom, 
potrebnim družtvenim članom Slovjena, pa to već i u najstarije 
doba bijahu, to se oni uzdržaše sve do dana današnjega, a ne kao 
u južnoj Francezkoj samo 200 godina, čega ne bi bilo, da Slo- 
vjeni umjeću svojih narodnih glasbenika i pjevača ne baštiniše od 
praotaca, već da joj se naučiše i primiše ju od inih naroda. Da 
je troubadcurstvo bilo baštinom starolatinskog plemena Provence, 
to bi bilo od njega svakako bar negdanjih tragova; nu budući da 
toga nitko dokazati ne može, smatram početak troubadourstva prim- 
ljenim i naučenim, koje bude i ostavljeno, čim je izgubilo čar 
novine ili pak čim je ikolik potres zamahnuo narodom  Takovim 
potresom bješe rat na Albigenze, koji provencalsku poeziju u 
srdce rani tako, da se može reći, e je troubadourstvo god. 1290. 
sasma ugasnulo. — Koliko li je potresa do dna potreslo naš narod! 
pa njegovi guslari, gajdaši, tanburaši, trubari, svirači, njegovi pje- 
vači, plesači i pjesnici jošte živu, a to može čovjek razumjeti, jer 
oni su baštinom praotaca, a troubadouri provencalski ne bjehu to. 
Troubadouri i jongleuri rabljahu osim trube, gajda, surle (pre- 
stele), arfe, chiphonie (borije) psalteriona i viole i guige. Dr. Am- 
bros hoće svakako, da se ima tim razumievati naše vijalo i naše 
gege, a mi se tomu možemo samo veseliti, jer se tim tek još bolje 
potvrdjuje, da je glasba slovjenska vrlo velik zamašaj imala u 
glasbi Provence. 
Dr. Jagić zaključuje iz rieči Ermenrika Augiensis-a (pisca iz 
XI stoljeća): ,Tu psalterium arripe puto non alicuius mimi ante 
ianuam stantis sed neque sclavi saltantis“, da se u ono doba često 
vidjalo po Germaniji Slovina, koji uza svoj narodni instrumenat 
(možda i gusle) plesahu i pjevahu.! 
Nešto će vriediti valjda i to, da je oblik troubadourskih pjesama 
naličio našim narodnim kao jaje jajetu. Najstarije pjesme trobaire-a 
ne bijahu razdieljene u kitice; a u stiha se gledalo više na koli- 
koću nego li na kakvoću slovaka. U Kannegieserovoj sbirci' na- 
djoh od 184 pjesama 48 spjevanih u desetercu, a sbrojivši razne 
stihovne mjere, nadmaši sve ine one pjesme, koje nisu spjevane u 
desetercu. Da prištedim čitateljem traženje, evo prvih stihova onih 
deset najstarijih pjesama, koje su pisane u desetercu. 
1. ,La sancta Trinita nos don parlar,“ 
2. »Quan la fuelha sobre Varbre s'espan.“ 
! Vidi: ,,Rad jugoslav. akad.“ tom. 37, str. 56. 
