PODMETNUTE, SUMNJIVE I PRERADJENE LISTINE. 129 
slučaju prave su listine služile krivim za podlogu, u drugom samo 
za ogled, obrazac; jer i onaj, koj je izpravu izmislio, tako ju je 
prema pravoj nastojao sastaviti, da kriva čim više vjere zasluži. 
U prvom slučaju ostade bitnost izprave netaknuta, a sadržina je 
njezina ili dometci razširena ili pako stvarno preinačena. Prema 
tim promjenam prava se listina razlikuje od krive gdjekoja više a 
gdje koja manje: kadšto tako malo, da se jedna od druge jedva 
razpoznati može. Ali i kod izprava one druge vrsti ne udara lažlji- 
vost njihova uviek jednako u oči; kod njekih pače tako malo, da 
je često težko nepomisliti, ni je li takova izprava postala tiem, što 
je prava, koja se izgubila, donjekle preinačena. 
Idući od lagljega na teže nakan sam najprije navesti one lažne 
izprave, kojim su se istinite sačuvale. U izdanju tih listina! ja sam 
obje uzporedice u dva stupca priobćio, da tim jasnije bude, kako 
je lažna izprava iz krive postala. 
Listina ove vrsti nadjoh pet: jednu u korist belgradskomu sa- 
mostanu sv. Ivana, dvie u korist zadarskomu samostanu sv. Krše- 
vana i dvie u korist zadarskih Benediktinaka sv. Marije. Prave 
listine Petra Kriesimira, izdane u veljači 1099. god. samostanu sv. 
Ivana u Belgradu, imademo dva primjerka*, kojih jedan sačuva se 
u matici i u priepisu XIV. vijeka. Ona je, kako se sama nazivlje, 
»cartula absolutionis et libertatis“ t. j. kralj njom izuzima samo- 
stan od podaničtva i od danka, a potvrdjuje mu k tomu zaselak 
Rogovu tik Belgrada. S ovom pravom listinom slaže se druga, 
koja se sačuvala u trih priepisia XIV. vieka, u sliedećih točkah: 
a) u datumu i mjestu izdanja; b) u textu na toliko, što se u obih 
onaj izuzetak i ona potvrda navodi ako i gdjegdje drugimi riečmi ; 
napokon c) u ovjerovljenju, što se njekoliko jednakih svjedoka u 
obih listinah spominje. Ali razlikuju se a) što prava listina ne ima 
invocatie; b) što se u datumu prave listine nespominje papa Ni- 
kola Il. i car Isak Komnen, kano što u onoj drugoj, dočim se u 
datumu prve spominju samo prior i biskup belgradski; na dalje 
c) što je text druge listine dodatci znamenito razširen; ovdje se 
na ime govori, da je opat Andrija bio kraljem iz otoka Zura po- 
zvan u nov samostan belgradski, čemu u pravoj listini ne ima 
traga; za tiem navode se još druge darovštine, kano da je na ime 
Kriesimir onom istom prigodom i u istoj ,kartuli absolutionis et 

! Monumenta spectantia historiam Slavorum meridionalium. vol. VII. 
Zagrabiae 1877. Na to izdanje pozivam se u ovoj razpravi. 
* v. ibid. p. 81—54. 
RO KE 9 
