PODMETNUTE, SUMNJIVE I PRERADJENE LISTINE 131 
izpravi novih i neobičnih. Tako dočim se u prvoj izpravi veli: 
»uesterque monasterii sit absolutus ab omni fiscali tributo“, izriče 
se to u drugoj ovako: ,ut neque tributum neque vectigal fisco re« 
gali solvat; donaria secularia debita banis, iuppanis vel reliquis 
potentiolis prorsus nesciat“. Isto tako u prvoj: ,non episcopo, non 
priori uobis illicite ausu temerario liceat dominari“, u drugoj: ,nulli 
mortalium potestati, mundane siue spirituali, subiecti habeamini.“ 
Neobična je takodjer za onu dobu formula: ,ut tota insula Zuri... 
cum universis illic consistentibus, tam ex ipsa natura quam ma- 
nuali positura, cum terris arabilibus sive non (arabilibus), silvis, 
saltibus, puteis, fontibus, pascuis in ualle aut montibus, pratis siccis 
aut uirentibus et loci eius locis omnibus.“ Napokon jezik se druge 
izprave svojom čistoćom i pravilnošću od jezika prve znatno razli- 
kuje. Sve ovo dokazuje, da je ona druga listina podmetnuta; a 
postade tako, da je njetko prihvatio pravu Kriešimirovu listinu za 
obrazac svoje patvorine, pridržavši sadržinu one prve i razširivši 
ju i preradivši ju na pomenuti način'. Svrha, koju je podmetnik 
imao, ne bijaše druga, nego da i druge samostanske stečevine za- 
štiti kraljevskim okriljem, kojim bješe Rogova g. 1059 zaštićena. 
Listina ta bi po svoj prilici u XII ili XIII vieku podmetnuta ; 
pošto bješe jur god. 1324 tobož ,de suo autentico“ izpisana*. 
Druga takova izprava jest potvrdnica Radovana izdana samo- 
stanu sv. Krševana u Zadru. Radovan je na ime drugom izpra- 
vom* sav svoj posjed, koj je po svojem djedu Leljku baštinio bio, 
darovao rečenomu samostanu u osobi opata njegova Petra. Ali ovaj 
dar pobijahu lučki župan Većemir i tepči Boleslav, tvrdeći da je 
one zemlje i vinograde kralj P. Kriesimir njima poklonio bio. Prie- 
por riešen bi u prilog Radovanu, a taj izda tada još i drugu iz- 
pravu, koje su nam se sačuvala dva primjerka“, kojih je jedan iz 
XII stoljeća, drugi kasniji i zlo pisan. Onaj stariji je kraći a iz- 
vorno pisan rukom popa i monacha Adama. Drugi je obširniji a 
podmiće se hrvatskomu biskupu i dvorskomu kancelaru Anastasiu. 
Ovdje se jednostavne misli i izreke one prve izprave razširuju i 

! Gdješto dosta nespretno; tako u ovom dometku: ,pro his terris 
donarunt fratres illi regi bonum equum valentem XX sgolidos“, koj do- 
metak formalno neide uz rieči: eadem regali auetoritate dono“, se. ego 
Cresimir“. 
3 Sr. Rad XXXVI, 159—162. , 
* Monumenta VII, 80. 
S Ibid. ni 161; pitat: 
