134 FR. RAČKI, 
nih svjedoka; dočim se u primjerku b poslije prvih šest svjedoka 
navode sasvim drugi svjedoci i njih mnogo više. Napokon 9) što 
samo primjerak a imade potvrdnu formulu. S toga scienim, da je 
primjerak b postao preinakom primjerka a, i to tako da je, osim 
onoga dodatka u datumu i prigode u textu, mjesto potvrde njetko 
uvrstio više imena svjedoka iz druge izprave, imenito iz zadarske 
izdane god. 1091 za Draga priora'. Krivotvorac ne imaše kakove 
sebične namjere, jer ni je promienio izpravi sadržine; pače ni je 
nevjerovatno, da je primjerak b postao samo krivnjom priepisača 
listine a; ali ništa ne manje ne može se smatrati pravom listinom 
izdanom po kralju Petru Kriesimiru. 
Gdje se uz pravu izpravu sačuvala i lažna, kano što kod ovih 
pet listina, nije tako težko usporedjivanjem naći lažnu. Inače imade 
se stvar, gdje ne ima prilike takovu usporedjivanju. Ovakovih dru- 
goga reda lažnih listina nalazim pet, o kojih mi je sada progovoriti. 
Jedna od ovih listina stoji njekako u sredini izmedju lažnih li- 
stina prvoga i drugoga reda t. j. ne imade od nje dva različita 
primjerka; ali se može s drugimi sličnimi izpravami uzporediti. 'Ta- 
kova listina jest ona, kojom da se stanovnici otoka Cha-Fisole za- 
vjeravaju mletačkomu duždu Otonu, sinu Petra II. Orseola. Iz 
mletačkoga na ime ljetopisa je poznato“, da je rečeni Oto god. 
1018 poduzeo vojnu u Dalmaciju proti kralju Kriesimiru, pa da 
su mu se u povratku otoci Rab, Krk i Osor zavjerili. O tom do- 
godjaju sačuvale su nam se izprave, koje su ovi otoci tom prilikom 
izdali*. Ove tri listine slažu se u bitnosti, te premda su jih tri razli- 
čita pisara pisala, oblik jim je tako jednoličan, kano da su po jed- 
nom primjerku sastavljene. A tomu se ne će nitko čuditi, koj uzme 
na um, da jim je predmet jedan i da su sve tri listine u isto 
vrieme, koncem srpnja i početkom kolovoza, pisane. Svagdje se 
izrazuje vjernost duždu i svagdje se danak godišnji obećaje. Glede 
danka u tom je samo razlika, što se Rab obvezuje na 10 libara 
svile, Krk na 30 lisičjih koža, a Osor na 40 koža kuninih. Ništa 
ne ima u ovih trih listinah, što bi i najmanje sumnjivo bilo. Ova 
tri otoka priznavala su vlast hrvatskoga kralja Kriesimira, s njim 
se zarati mletački dužd Oto, a ovomu se onda poklone oni otoci, 
tč svoju vjernost izdanom izpravom pismeno potvrde. Ali kako u 

1 Ibid. p. 155. 
2 Ibid. p. 431. 
5 Ibid. p. 32—34. 
