145 
PODMETNUTE, SUMNJIVE I PRERADJENE LISTINE. 
3. 
Prelazeći napokon na preradjene listine t. j. na takove, kojih 
ge sadržina u bitnosti vjerno sačuvala a samo oblik promienio, 
avratit ću pažnju najprije na primjer, koj nam pokazuje, kako su 
izprave preradjivane. 
Ovaj primjer nalazimo u listini Hrvatina i Lijutostraha od god. 
10140, kojom je zemljište u Sekiranih darovano zadarskoj opatiji 
sv. Krševana. Ova listina došla je do nas u dva primjerka, kojih je 
stariji napisan beneventanskim ili longobardskim pismom, tč pripada 
XI ili početku XII vieka. Drugi je mladji, ali i on dosta star. 
Oba primjerka slažu se u bitnosti. Invocacia i datum u obih je 
doslovce jednak. 'Text je takodjer po sadržini jednak; ali u mla- 
djem primjerku popravljen je i slogom i premetanjem rieči, kano 
što se iz ovoga uzporedanja razabire : 
Ego Chrobatinus una cum fra- 
tre meo Lutostracho tradimus in 
monasterio sancti Chrisogoni ter- 
. Ego Chrobatinus una cum fra- 
tre meo Lutstrach tradimus in 
monasterio sancti Chrisogoni ter- 
ritorium, quod abemus in loco, 
quod dicitur_ Sekerani, abbate 
Petro presente, contiguum eius- 
dem ecclesie territorium. 
ritorium, quod abemus in loco, 
qui dicitur_ Šechirani, contiguum 
territorio eiusdem  ecclesie, pre- 
sente Petro abbate, perpetuo re- 
tinendum. 
Ovdje dakle prepisač starijega primjerka ni je u stvari ništa pro- 
mienio; ali je misao ljepše i točnije izrazio. Veća je promjena u 
sljedećoj stavci, gdje se navodi potvrda ustanovom duhovne kazne, 
koje u starijem primjerku ne ima. Ovdje poslie exposicije sliede 
odmah svjedoci, koje imade i onaj mladji primjerak uz uvod: ,ac- 
tum hoc in civitate Jadera his coram testibus“. Ali i tuj mladji 
primjerak tumači, dočim kod svjedoka ,Adamizo iupano“ dodaje 
»None“, uzevši taj dodatak valjda iz drugih listina, ni je li on već 
u matici starijega primjerka bio. Takav je dodatak i u zaključnoj 
stavci, gdje se ime pisca listine navodi, i gdje se u primjerku sta- 
rijem čita ,ueritate comperta rogatus“, a u mladjem s dodatkom 
»rogatus a donatore“. 
Na ovoj dakle listini, koje su nam se dva primjerka različita 
slučajno sačuvala, vidi se dosta jasno, kako i kojim načinom bješe 
gdjekoja izprava kašnje preradjena. Kod takova preradjivanja nije 
se imala nečista nakana, kano što je to kod izkrivljanja izprave 

1 Ibid. p. 85. 
REFJARA S XDVI 
10 
