146 FR. RAČKI, 
bivalo; već se htjede prvobitni text izpraviti i popuniti. Popravak 
taj bijaše da kako kadšto samo relativan t. j. prema znanju i shva- 
ćanju preradjivaoca; tč se je i to dogodilo, da je preradjena listina 
prema prvobitnoj i oblikom gorja postala. Za jedno i drugo ima- 
demo primjera i medju našimi listinami. 
Prvomu su primjerom izprave Pinčia i njegova sina Plesa od 
god. 994, 1000 i prvih godina XI vieka! a tičuće se crkve sv. 
Mihovila u Solinu. Ako se ove izprave po čišćem jeziku i ugla- 
djenijem slogu sravne sa suvremenimi listinami, pače i s onimi iz 
XI vieka, koje su potekle iz pisara gradskih ili kraljevske dvorske, 
to nam se nameće misao, da one niesu takove potekle iz prvobit- 
noga pera piščeva, već da su kašnje popravljane i preradjene. Ova 
se misao potvrdjuje i stvarnimi razlozi. Već ova izreka u razši- 
renoj formuli datuma: ,tempore quo regnabat sacrilegus et pro- 
fanus imperator Stephanus in terra Bulgarorum in caeterisque re- 
gionibus“ — jasno govori, da ni je takova izašla iz Pinčieva pera, 
pa da je ovako sastavljena, ne god. 994, ne za vladavine rečenoga 
cara bugarskoga, već poslije njegova earevanja, dakle svakako 
poslije god. 1014. ,Cartula traditionis“ priora Maja, izdana samo 
8 godina prije Pinčieve listine, glede jezika od ove daleko neiz- 
pravnija, onakovu izreku ovako pravilno izrazuje: ,Imperantibus 
dominis piissimis et perpetuis augustis Basilio et Constantino“. Pače 
i druga od ovih preradjenih listina pravilno piše: ,Regnantibus 
dominis nostris Basilio et Constantino magnis imperatoribus, in 
regno vero Chroaciae gubernante . . . Dirzislauo, inclyto rege“ . . 
D toga ona izreka imala je u Pinčievoj izpravi ovako po prilici 
glasiti: ,Regnante sacrilego et profano imperatore Stephano“; a 
svakako onaj glagolj u imperfectu (quo regnabat) pokazuje, da je 
kašnje tako priudešen. Pače mislio bih, da u matici ni je bilo onih 
pogrdnih pridjeva ,sacrilegus et profanus“. Ni ono ime tadašnjega 
cara bugarskoga ne da se iz suvremenih ili starijih spomenika utvr- 
diti, jer ono glasi Samuel, prem ni je nevjerovatno, da je car 
Samuel poput drugih članova njegove obitelji nosio još drugo ime, 
i to Stjepan; kano što ne bi nevjerovatna bila slutnja, da je u 
Pinčievoj matici ime cara zapisano bilo samo početnim pismenom 
S. pak da ga je preradilac razriešio sa S(tephanus), imenom mnogo 
običnijim. Na kašnju preradbu upućuje po mnienju M. S. Drinova? 

7 Ibid p425) 128 885 
* Moxapie CaaBane u BusaHria BB X Bbk'b. MockBa 1876. crp. 82. 
