PODMETNUTE, SUMNJIVE I PRERADJENE LISTINE. 147 
i ondje navedeni grad 'Trnov, tobož zavičaj Pinčia i braće, koj je 
poznat tek iz XII vieka, u kojem da je vjerovatno i osnovan. Ali 
na taj prigovor ne bih mnogo važnosti polagao, jer ako se Trnov 
i spominje tek u spomenicih XII stoljeća, odavle ne sliedi, da 
toga grada ni je bilo još XI i X _vieka, ako i ne bijaše na onom 
glasu, na koj dodje pod Asenovci. Samo način pisanja , Tarnoua“ 
upućuje na kašnju dobu, jer u X vieku bi se u lat, listinah pisalo 
» lirnoua“ prema Dirzislav mj. Derzislav, ,Ciruica“ mj. ,Cprvica“ 
u istoj izpravi. Na preradnju sjeća nas i to u drugoj izpravi od 
1 kolovoza 1000 god., što se u exposiciji izostavljaju imena daro- 
vatelja to se samo poziva na predjašnju listinu izdanu prije šest 
godina (994): ,hanc ob causam ruminantes et considerantes nos 
supra dicti“ t. j. Pincius i ostali. Ovo se dade protumačiti samo 
tako, da je preradilac ove tri listine prenesao u sbornik crkve sv. 
Mihovila, pak ih je stavio u svezu s tiem, što je onu od god. 
1000 nadovezao i jezično i stvarno na stariju od 994 godine. U 
toj svezi činjaše mu se suvišno i u drugoj izpravi opet navesti ona 
imena; s toga jih je kraće izrazio sa ,supra dieti“. Isto se očituje 
u izreci: ,fecimus aedificare domum dei ad honorem sanctorum 
dei supra scriptorum“, kojih neima u toj listini nego u onoj sta- 
rijoj. I mjera za zemljište ,wreteno“ ne dolazi u listinah XI vieka; 
to je jamačno ondje druga rieč prvobitno stajala, koju je preradilac 
zamienio drugom u njegovo doba razumljivijom.' I naslov načel- 
niku grada Spljeta ne dolazi nigdje u listinah XI vieka imenom 
»Pprinceps“ kano što u ovoj, nego svagdje ,prior“. Što se napokon 
u listini Pinčievoj od god. 994 iztiče njeka opreka vjerska, ova 
okolnost ne bi po mojem shvaćanju ovlastila nas na misao, da je 
tu opreku tek preradilac umetnuo u izpravu; ako se i može do- 
pustiti, da je ona u prvobitnoj listini još blažije izrečena bila. Jer 
ne da se tajiti, da je koncem X _vieka u Hrvatskoj rimokatolička, 
a u Bugarskoj grčko-iztočna crkva gospodujuća bila. Ali valja 1 
to uzeti na um, da je tada uz crkvu iztočno-grčku bilo u Bugarskoj 
mnogo pristaša bogomilske sljedbe, ka kojoj su se pače priznavali 
pojedini članovi vladajuće obitelji. Sin Samuelov Gavrilo, inače 
Radomir Roman. bijaše takodjer Bogomilom.* Kada dakle Pincio 
o sebi i braći piše: ,et recepimus ueram fidem catholicam secun- 
dum institutionem romanae eccelesiae“ može se misliti ne samo na 


! Vreteno kano mjera dolazi već u statutu spljetskom. V. Monu- 
menta historico-juridica IL, 117. 
2 V, moju razpravu ,Bogomili i Patareni“. Rad VII, 109. 
.'. 
“> 
