GLASOVI O ,OGLEDU RJEČNIKA“. 173 
dijelovi naroda pod različitom komunikacijom i pod različitim upli- 
vima susjedstva. 
No među tijem baš toga radi što riječi tako jako liče na izdanke 
iz korijena, i jeste potrebna cjelina u prikuplanu nihovu. U gomi- 
lama jezik& postalih od jedne iste osnove ili od jedne iste gomile 
korijena javla se na sve strane slučaj, da jedni korijeni ili nastavci 
nabujaju i obilate izdanke istjeraju u jednom plemenu, dokle u 
drugom jedva trag svoj održe, ili im se jedva u starijoj historiji 
toga istog plemenskog jezika slab trag pokazati može. U takim 
prilikama od velikoga je i interesa i pouke pokazati tu razliku. 
Toga radi je potrebno poređene s jezikovnom rodbinom. Bez toga 
se nikad ne bi izradile one providne i punoćom svoje zakonitosti 
toliko ponosite fonološke i morfološke sisteme, kojima se s pravom 
ponosi lingvistička nauka novijega vremena. Isto ono naučno na- 
čelo, po kome je danas i gimnazisti jasno za što se u dužina 
korjenito g pretvorilo u š a knegina nije, i čega radi je korje- 
nito & u vječni postalo č, ma da takoj promjeni danas nikakva 
vidliva uzroka nema, prenosi se i u izrađivane rječnika, i s ne 
manom korišću. Iskuplajući sve izdanke jednoga korijena na jednu 
gomilu, tek tako nalazimo i poznajemo i snagu i karakter samoga 
korijena. A udublujući se tako u život korijena i riječi iz nih po- 
stalih, udublujemo se u historiju ideja. ,l:/ ćtymologje c'est une 
science accessoire de 1 histoire“ piše E. Luittrć'. Taj svijet, pun 
šarenih promjena, ukazujući zajedničke krugove ideja iz davno pro- 
šastih vremena, otvara se pred nama leksičkim i etimološkim pore- 
đenem. Koliko je draži i slasti samo u nemu? 
Gđekojim od navedenih gledišta za potrebu izučena domaćih 
dijalekata još je i odgovoric. Vukov rječnik, ma da nijedno nije 
do kraja iserpao i apsolutno nije mogao iscrpsti. Ali ima gledišta, 
koja su spram plana i tendencije negova djela morala ostati i 
netaknuta. 
Govoreći naprijed o zapadnim leksikografima ja sam istavio kao 
jedan od nihovih nedostataka ograničenost po vremenu. Oni svi, 
kao što je tamo rečeno, predstavlaju jezik u datome jednome mo- 
mentu. Ni malo više ne čini ni Vuk, s tom samo razlikom, što se 
negovo predstavlane toga momentanog stana jezika odlikuje tolikim 
unutrašnim savršenstvima i dostojanima. Među tim baš je u tome 
pravcu napredak postigla nova filološka nauka. Nema danas stvari 
1 Histoire de la langue francaise. Etudes. 5me čdition. I 25. 
