GLASOVI O ,OGLEDU RJEČNIKA“. 205 
plemena, koje pred etnografskom nadmoćnočću drugoga gine, to- 
peći se u nemu. I ovoga pošlednega uzroka radi jevropski su je- 
zici puni tih pozajmlenih riječi. U redu ovakih narod narodi bal- 
kanskoga poluostrva ne će biti pošledni. Već je umni Kopitar opazio 
svezu među arbanaskim, bugarskim i rumunskim. Miklošić je s toga 
gledišta svojom poznatom rigoroznom metodom nesumnivo objasnio 
neke zagonetne pojave jugoslovenskih jezika, naročito srpskoga i 
bugarskoga. Za Rumune svi već znaju, da im je rječnik za to 
isprepletan slovenskim leksičkim stihijama, što su se etnografske 
stihije romanska i slovenska pomiječale tako, da je jedna ostala 
nadmoćnija, a druga o sebi trag ostavila. To što se dogodilo na 
sjevero-istoku dunavsko-balkanskih zemala među Rumunima i Slo- 
venima, dogodilo se i na jugozapadu (među Srbima i Hrvatima) 
u obratnom vidu i u drugom (daleko slabijem) razmjeru. Nad- 
močnija stihija bila je ovamo slovenska, slabija romanska. Uz to 
su doskorašne jake veze s primorjem i kroza n s Italijom unijele 
mnogo koječega romanskoga u vas jezik naš i iz italijanskog izvora. 
S toga jedan dio od onih različitih osobina, osobito leksičkih, kojima 
se jugoslovenski jezici dijele od ostile slovenske porodice, vala 
pripisati i ovome uplivu romanštine. S toga mora etimolog voditi 
račun od svega ovoga, ako nije r.d da i nehotice upadne u po- 
grješke. A sve nam ovake stvari lakše nego išta drugo objašnava 
poređene s ostalim jezicima slovenskim, te s toga je i to razlog, 
po kome se etimologija s korišću može izvoditi jedino sa zajedničke 
slovenske osnove. 
Da bih ovo što govorim i posvjedočio, ja ću pretresti nekoje od 
gornih riječi, i kako je nihov broj malen, a primjeri nijesu taki, 
da bi se moje gledište, koliko želim, potvrdilo — mašiću se za 
primjere i u Korijene g. Daničića, pošto je ondje posebnim djelom 
već obrađeno, što se ovdje uza svaku riječ na po se istavla. 
Počeću sa riječju bacati, iz ,ogleda“. Uz nu stoji historička bi- 
leška, da se javla od XVII vijeka, da bačiti dolazi od XVI. vijeka, 
dakle ranije. Od leksikografa nema je jedan od najstarijih, Mikala, 
a imaju je Bella, Bjelostjenac, Voltiggi, Vuk. Nakon toga g. Da- 
ničić već ulazi u tražnu korijena. Među tijem ja bih historički dijel 
t'erao dale. Znatno je da u Daničićevu Rječniku iz kniževnih sta- 
rina srpskih takođe nema ni bacati ni bačiti. Među tim se značene 
jacere nalazi kazano riječju gpuiu u primjerima iz Dušanova zako- 
nika i iz Pucićevih dubrovačkih spomenika, dakle iz primorja i iz 
unutrašnih zemala. S tijem je u svezi i KbEpruT", koje u Mon. 
