GLASOVI O ,OGLEDU RJEČNIKA“. 201 
u slovenskim jezicima stariji od poznatih nam historijskih vremena 
i posebnoga života nihova. Bilo bi, dakle, teško objasniti kako se 
ovaka riječ tako sano u jednom krajičku sačuvala, pošto su riječi 
te periode obično u sviju plemena slovenskih dobro raširene. Toga 
radi bi joj trebalo tražiti ili izvor na strani, ili je ostaviti među 
tamne neobjašnive riječi, kojima će se zar dalim traženem objaš- 
nene nači. 
Uz ova dva primjera uzeta iz ,ogleda“ dodaću još nekoliko iz 
Korijena, kao što sam naprijed napomenuo. 
Riječ šut (šut s rogatim ne može se biti. Nar. poslov.) Daničić 
u Korijenima 262 dovodi od korijena sku. Miklošića Die slavisehen 
Elemente im Rumunischen imaju istina i šut, i uza n paralele: bu- 
garsko šjut mancus, magarsko suta, arbanasko štit ohne Kopf. Istu 
arbanasku riječ tumači u ostalom Hahn u svome arbanaskom rječ- 
niku (Albanesische Studien IL.) još i sa hornerlos (za koze i ovce). 
Od rumunskih oblika Miklošić navodi šut, čut. Petra Majora ru- 
munski rječnik ima i oblik čontsmancus, mutilus, verstiimmelt, i 
veže ga s rumunskim glagolom čungsresk, čungsrire, ital. zoneare, 
koje znači verstiimmeln. Ostali slovenski jezici ne samo da nemaju 
ni traga o toj riječi, nego korijen šut u star. slovenskom i ruskom 
ima sa svijem protivno značene — i nom se kaže šaliti se itd. 
Jasno je, dakle, da je ta riječ etnografski stiješnena na srpski s hrvat- 
skim, bugarski, rumunski, arbanaski i magarski. 5 toga ja ne bih 
smio tvrditi ni s Miklošićem, da je ona prešla iz slovenskoga u 
rumunski, a još mane s Daničićem, da je iz indojevropskoga ko- 
rijena sku po našim glasovnim zakonima obrazovana. Ostalo bi, da 
je ii romanska, na što bih se ja najprije odlučio, ili ilirsko-tračka, 
t. ). od balkanskih starosjedjelaca. 
Za bradvu i derivate Daničić u Korijenima 146 tvrdi, da je od 
korijena bhardh, koji je opet od bhar. A riječ ima historiju kao i 
riječ šut. Miklošić u Slavisehe Elemente im Rumunischen pod 
Bpayu navodi bugarsko bradve, magarsko bdrd, i sve svodi na staro 
gorno-nemačko barta, sredne gorno-nemačko bart. Rumunski je 
barde, italijanski barda. Ostali jezici slovenski osim južnih nikako 
ne poznaju ove riječi. Meni se čini, da je k nama došla od Itali- 
janaca. 
Za riječ briga i derivate Daničić u Korijenima 145 misli, da su 
od korijena bhargh, od kojega je i brijeg. Među tijem je među je- 
zicima slovenskim i ta riječ usamlena u jeziku našem, i ostali je 
jezici slovenski nemaju. Miklošić Lex. palaeoslov. ima do duše 
