210 GLASOVI O ,OGLEDU RJEČNIKA“, 
ropskim korijenima preduzme tek pošto se zemlište razmotri histo- 
ričkom i slovenskom komparacijom, te mu se tijem utvrdi starina, 
potrebna za indojevropsko poređene. 
Na pošledku što se tiče cijele ove etimološke partije u izradi 
rječnika, ja o noj i u načelu drukčije mislim. ,Svakoj riječi treba 
kazati i korijen onako kako se može“, piše g. Đ. Daničič u pred- 
govoru k ovome ogledu. Među tim šta dobija ne samo običan, 
nego i donekle filološki spremlen čitalac, kad mu se kaže, da je 
bajati od korijena bha, da je bacati može biti od korijena bhak, 
besjediti i bahoriti od korijena bhas? To ne govorim što ne bih sim 
etimologiju cijenio, nego baš za to što je cijenim. Etimologija je 
taka nauka, da se može poznavati i uživati samo u cjelini svojoj. 
Kad se za besjediti kaže, da je od korijena bhas i ništa više, ni- 
jesmo ništa mnogo naučili, ali kad bi se pri korijenu bhas poka- 
zali u zajednici svi negovi izdanci, i kad bi se uza n pokazalo 
ostalo društvo negovo, te bi se moglo pregledati, kakvim je na- 
činom cijeli jezik razgranato žbune od malog broja korijena — 
onda bi se bez sumne imalo šta naučiti. 'To je razlog, sa koga bih 
ja želio, da se pokazivane korijena izostavi iz historijskog rječnika. 
Ono je i onako zadatak osobite knige, kao što je isti predmet sam 
g. Daničić već u osobitoj knizi obrađivao; i ovako se tek iz oso- 
bite knige u cjelini može poznati što je najlepše u toj nauci — 
koncentracija tolikih riječi i značena oko jednog korijena. Historijski 
vječnik je, u ostalom, najbola pripravna radna za rječnik etimološki. 
Među tim bi se sa zadatkom historijskog rječnika bole slagale pa- 
ralele iz slovenskih jezika, gdje se god i koliko se god, prema sa- 
dašnim pripravnim poslovima, može. Put je i oblik ovome poređenu 
već pokazan u Miklošića Lex. palaeslov., u Grima, u Littrć-a. 
5 tim bi se još mogle udružiti paralele iz glavnijih indojevropskih 
jezika pri opčenitijim indojevropskim riječima. Tako bi rječnik, pored 
ostale dobiti, upravo za historiju jezika, koja mu je glavni zadatak, 
dobio, i to, što bi bez prestanka ostao na zemlištu realnosti. Kao 
što su naprijed pokazani primjeri u nekoliko pokazali, etimologija 
je po sebi taka, da će duže od sviju drugih grana lingvistike ostati 
u hipotezama. U hipotezama ona mora ostati i za to, što se često je- 
dan isti pošledak može nači kroz više različitih putova, te se i pri 
najvećoj pažni možemo prevariti i proglasiti ono što nije. No pošto 
to ne treba da zaplaši od obrađivana — najudesnije je to obrađi- 
vane ostaviti posebnim knigama i člancima. 
