IZVJEŠTAJ TAJNIKA P. MATKOVIĆA, DD 
kih Alpa, imenito visokih Tura (Hohe Tauern). Za doba tako na- 
zvane oledbe spuštao se je onaj ogroman plazur od pomenute 
planine do Lombardijske nizine, koja je tada morem prekrita bila. 
Plazuri ti nosili su porušeno stienje do mora, a morske struje od- 
plavile su ledene sante od plazura odlomljene do dalmatinske obale, 
gdje se je led otopio, a materijal na njem se nalazeći na obalu 
oborio. — Isti član priobći izvještaj ob obćenitom godiš- 
njem sastanku njemačkoga geologijskoga družtva u 
Beču u srpnju 1877., u kojem podava pregled rada skupštine 
njemačkoga geologijskoga družtva za triuh sjednica, te kratak izvod 
znatnijih razprava u tih sjednicah čitanih. — Isti član priredio je 
za štampu pokojnoga člana Živka Vukasovića geologiju Hrvat- 
ske i Slavonije, koje su pojedini odlomci čitani bili za pokoj- 
nika u razrednih akademičkih sjednicah, a drugi nadjeni u bi- 
lježkah. Akademija je obzirom takodjer na uspomenu svojega po- 
kojnoga člana zaključila, da se taj njegov ,opus posthumum“ 
štampa u ,Radu“. 
Dopisujući član Martin Sekulić u svojoj razpravi ob uz- 
roku munjotvorne sile, koju veže na prvu u XLI. knjizi 
Rada naštampanu radnju, razpravlja akademik i pokusi razjasnjuje 
odnošaje lučbenim načinom u galvanskih člancih različitih kombi- 
nacija razvite topline napram munjotvornoj sili, kao što i upliv 
plinova na uzbudjivanje galvanske struje, kada dolaze u doticaj 
s kovinami u galvanskih člancih. 
Još jedan književnik, gosp. dr. Dragutin Čeh, steče zasluge 
u radnji ovoga razreda razpravom o kemijskih i tehnologij- 
skih svojstvih divljega hrvatskoga hmelja, u kojoj do- 
kazuje, da se divlji hrvatski hmelj razlikuje svojimi kemijskimi 
svojstvi od svijuh ostalih vrsti divljega i plemenitoga hmelja; on 
je valjan surogat plemenitoga hmelja; on može plemeniti hmelj 
do stanovitoga stupnja sasvim nadoknaditi; on je izvrstno prirodno 
bistrilo začine i piva i on se može već kod neznatnoga nastojanja 
s plemenitim hmeljem uzporediti. 
Preostalu polovinu radnja od prošle godine priobćila je ova aka- 
demija u XLII., XLIII. i XLIV. knjizi ovogodišnjega Rada; pod 
kraj potonje knjige počela je priobćivati spomenute radnje, koje 
će se nastaviti u četvrtoj, naime XLV. knjizi ovogodišnjega Rada ; 
ostalo pako što preteče, štampati će se u ,Radu“ za 1879. go- 
dinu. Pomenute omanje historijske i književne spomenike priob- 
