BROJANICA. 2 
uriti se v. r. ukopati se, skriti se: »I vepr' uri se v' slamč bliz', 
vl'k' v'zičze na pod! vy sok'.« Daničić: Tri stare pritče. 
subst. rio (proboscis; Jitjjel) 1) od psa, od prasca ; rostrum. Mi- 
kalja (u Belost. »rilec). 2) os; Der und. Vuk. »Kakvo »ilo, takvo 
dilo.« Poslovica. 
Pogledaj mu na redo. 
Pak mu reci: Gavrilo. < Srblji. 
— rilica 1) os hominis (u Dubr.). Vuk. 2) gubica od živine. 
Mik. i rictus. (u Crn. Gori). Vuk. 
U nčkčh su prašča rila, 
Vučju čeljust tko razglaba. Gundulić. 
— adj. vilast koji ima velike usne. (u Crn. Gori.) Vuk. 
BS 
viljati čto 1 riti. Vuk. 
+ 
C. 
vikati (riknuti) 1) mukati kao govedo. Mik. fremere de leone. 
Stul. mugio; briilen. Vuk. »ZRikne poput ranjena lava toli strašno 
i jadikovno itd.« Franasović. »riknuv velikom glasom Židovin Tha- 
rasij 1 rečč: Tako mi velikoga boga Adonaja itd.« Novaković: Dva- 
naest petaka. 
Mušket viče a kobila viče, 
Pustoga mu konja uplašiše. Nar. pčs. Srb. 
Rikaše u plačan glas, koliko da pravi : 
Ja medvčd u zao čas pozobah sve mravi. — Vetranić. 
2) tojen, branjen: 
Riku, ka ne reka, gazit ju ne hodi, 
Ako ćeš, da hodi tvoj stupaj svaki sdrav. = Ranjina. 
subst. #4 mugitus. Stul. — vika daš Gebriill. Vuk itd. 
2. Ruti. 
A. 
ruti 1) mugire, de animalibus : 
Medet medet Turčin zove 
Kako gladni vuci rove. = Ivan Zadr. 
. rovuči lajahu. Isti. 
Zvirje i živina strašno budu ruti. < Glavinić. 
