16 FR. KURELAC. 
subst. blagodarnik munificus. Mik.: »blagodarnik svemogući.« Ru- 
sić. »Jerud tako grad imenovo (Tiberias) na čast Tiberia cesara, 
svoga blagodarnika.« 1sti. — blagodarnost liberitas. Vranč. blagodar- 
nost to isto: »Blagodarnost blago dileć, koje ima.« Kanižlić. 
Blagodarnos* još te resi 
S ke svud ime tvoje slove, 
Na pedepse jer Ičn jesi, 
Brz obilne na darove. VI. Menčetić. 
Komuloviću je blagodarje čto 1 dar. Predjimo sad k pridčvniku. 
blagodar'n' 1 neblagodar'n' 1) gratus, ingratus. Mikl. ingratus: 2) 
gratificus, gratiosus: »Da bog uztegne svoju ruku blagodarnu, mi 
bismo se našli izbavjeni svakoga našega dobra.« V. Gučetić. »Svaki 
starešina crkveni nije sudac od dila ženitbenih, da li sami biskupi, 
i oni, koji po blagodarnoj oblasti mogu slušati (inquirere) dila že- 
nitbena.« D. Kosta. 
Za Nikolom Blažković Stčpane, 
Sebi lakom, drugim blagodaran 
Sagradio crkvu i samostan. St. Ivičević. 
Na hyali& mi Eres S Ta 
Blagodarno da ju vi hranite (Turci raju) 
I njezinu včru da trpite. Isti. 
Časti s ruke blagodarne grabe. La Bruyčre 
Er se tobom svak svud diči 
Blagodarna svak te liči — Koleda Dubr. 
— blagodatn gratiosus. Mikl.: »Radi priobilan dar (sic) od milosti 
blagodatne, po kojoj jest bila (bogorodica) vazda s bogom sjedinjena«. 
Bakšić. — U vukopisu Suprasaljskom ima i bezdarstven: »Anthypat 
reče: S'vlčk'še beždar'stvnaago paky bijate.« 
Kako smo videli, blagodariti i blagodaran uzimlje se i za obilno 
davanje i zahvalno primanje. Tako je i u Gundulića. 
Takva nam je obojudna besčda i dužnik i zajam, a u starije vrčme 
bila je takva i kupac. Takva je i Latinska hospes a i Francuzka 
hote. Stulić razlikuje ovako: blagodariti koga beneficis aliquem affi- 
cere, a blagodariti komu grates alicni rependere. 
