BROJANICA. VAI 
c) genit. «. personae (id) ideren, firehten, pertimescere n. p. koga 
se on haje? ni cara ni vezira; — starijega da se hajemo 1 na ulici 
ga pozdravljamo; — ko se nikoga ne haje, ni drugi njega; — ikoga 
li se imaš lajati, a to boga 1 roditelj. 
B. rel bejvrgt jein; curare; njih ljubim, a od tvoga se zla ne ha- 
jem.« Zivot s. Josaf. 
Zlobe mene nici, jure je godišće 
. . . . . . 
A nitkor za me ni nego tri jedina 
Da V tri, od kih meni svaki je (= gilt) stotina : 
Zato oholasti zlobnih se ne haju (barum adte ic) des 
Hebermutheg der Dojen nicht.) Ivanišević 
c. dat. personae; interesse; varan liegen n. p. kaje se njemu! vsi 
potonuli, a on izplivao; — slabo se njoj haje, svi mi od glada po- 
skapali, leh da je ona sita. 
Kad mene nestane, ča se meni haje, 
Da mi bit psritane sve, ča se končaje. — Ivanišević. 
€. infinit. 
Svak uz oganj svoj rodjeni 
Oštro brčme zimno traje, 
I od mraza i student 
Čuvati se samo haje. < Kanavelić. 
Napokon se sgodi (fiat) ća može sgoditi: 
Jednokrat se rodi (1) jesam za umriti, 
U svako počinut ne haju se doba (ic) (tebe feinen Xlurgen= 
bli an mid zur Muhe zu begeben) 
Jere je kratak put od zibke do groba (da Den Mčenjeen obnez 
Die$ mur ein furger Lebensgfaben bejehieden ijt. Ivanišević. 
subst. et adj. haj i haja (iz Cucer.) a hajba (iz. Rusića) cura 
Stul. nehajba incuria. Stul. — hajanje 1 nehajanje curia et incuria, 
Mik. Stul. i Vuk. — nehajnosti nehajstvo incuria, negligentia. Stul. 
— nehajalac 1 nehajalica colui, colei che trascura. Stul. — Pijani 
nehajan sollicitus, incuriosus. Stul.! — hajljiv 1 nehajljiv premuroso 
e trascurante. 
2. 
hatati za čim t. j. mariti ili prianjati za čto; adten, attendere: 
da ti hataš za tim, to bi ti naučio. Vuk. 
subst. et adj. nehatost nemar. Vuk. — nehatan nemaran. Isti. 

! Drugo je Stuliću hajan adj. i hdjan partic. curatus, aestimatus. 
