32 M. BRAŠNIĆ. 
pana« dosta slaba i krhka:* rodovi i župe uživahu u svojih doma- 
ćih poslovih podpunu samovlast; oni bijahu u svem neodvisni, što 
nije spadalo na zajedničku obranu, a ako obći razvoj država u ob- 
zir uzmemo, to nebijaše plemenski starješina drugo, nego »vodja 
u ratu, 1 vrhovni sudac u razprah, koje se porode medju rodovi | 
djelitelj ošastne ili novostečene imovine.«“ U kratko, knez bijaše 
naprania županom samo prvi »primus inter pares«, ili kao što se 
u Srbiji knez zvao veliki župan.«š 
Ovaj odnošaj ostade u bitnosti 1 tada nepromienjen, kada kne- 
ževska vlast u Hrvatskoj doticajem sa zapadom, poimence pako s' 
dvorom karolinžkim, ugleda zadobi te si odonud prisvoji uredbe, 
potekše iz germanskih nazora o kraljevskoj vlasti: sve bo što su 
knezovi Trpimir i Muncimir _ činili kano glave države, činili su 
sdogovorno sa župani." 
Tomislava 1 njegovih nasljednika učvrsti se jačanjem državnoga 
bića 1 vanjskini uplivi središnja vlast. Uslied toga izgubiše rodovi 
i župe po malo dosta toga od svoje prvašnje samovlasti, sada se 
promieni pojam časti i pravni odnošaj župana naprama kralju: žu- 
pani stupiše u mnogo tješnji odnošaj naprama ovomu, te bijahu 
većma njegovi podanici. nego li braća. !" 
Kod Konstantina Porfirogenete i u dviema listinama hrvatskih 
kraljeva zovu se župe hrvatskim svojim imenom, i to kod prvoga 
u pogrčenoj formi »Cowzaa<,! a u dviema posljednima u polatin- 
čenoj »suppa«.!'? 
Nu većim je dielom u listinah hrvatskih vladaoca izpušten izraz 
za župu, te je ili samo ime one župe, o kojoj je govor, navedeno, '# 
“4 Ovo valja po- 
ili su mjesto župe njezini stanovnici spomenuti. 
njekle i za pisce. 
Naziv »comitatus« za župu dolazi po prvi put u jednoj izpravi 
u arkivu spljetskom iz konca 11.1li početkom dvanaestoga stoljeća, '? 
zatim kod Tome naddjakona spljetskoga. '? 
Pop dukljanski zove župe »iuppania, prouincia i regio«,'" a kro- 
nika hrvatska »župa«.!? 
Ovaka župa imaše za svoju obranu po jedan, a prema potrebi i 
više gradova. Takov je grad u župi sidražkoj Biograd, bribirskoj 
Skradin, kninskoj Knin, a ninskoj Nin. Da su i ostale župe po 
jedan ili više gradova imale, možemo već per analogiam zaključiti, 
tako bo je bilo 1 kod ostalih Slavena, nu imamo zato i izravnih 
suvremenih svjedočanstva. '? 
