ŽUPE U HRVATSKOJ. ŠD 
Slaveni dizali bi svoje gradove ponajradje na takovih mjestih, 
koja su već po samoj prirodi učvršćena i sigurna bila, oni su jih 
gradili na visokih i strmih gorah, na mjestih, kod kojih se rieke 
stiču, ili napokon na močvarah i ostrvih. 
Da je 1 kod starih Hrvata taj običaj vladao, vidimo iz dvaju 
franačkih spomenika, u kojima je zabilježeno, kako se je knez Lju- 
devit proti franačkoj sili u gradu sazidanu na visoku i strmu brdu, 
branio.** Nu zato nam i netreba drugih dokaza, valja nam samo 
pogledati razvaline starih gradova po našoj domovini. 
Grad svoj zidati, te ga prema potrebi i popravljati, bijaše kod 
svih Slavena dužnost dotične župe. O toj dužnosti čitamo u zako- 
niku Dušanovu »31 rpagb 3ugame. Kak CE Fpafb GGOpI HM OKOVNA, JA 
FA NANPARKO FPUGAJHE TOTIJZIN FPNAN O MOOZKOVNA MITO CCT NPEAKIh TOFO 
rpaga.«*! Listinom od g. 1348. oslobadjaju se od ove dužnosti ne- 
koja sela »H QCROGOJXH IJApbETBO MH — OTh rpaga<«?*1t. d. Da su 
se u hrvatskoj državi, osobito u ratno doba, gradovi“ učvršćivali i 
popravljali, vidimo iz bilježke u Einhardovih analih k' god. 821: 
»Fortunatus, patriarcha Gradensis — fuisset accusatus, quod Liu- 
devitum (knez posavskih Hrvata) ad castella sua munienda artifices 
et murarios mittendo iuvaret.*5 Iz ove bilježke vidimo takodjer, da 
su zato i strani, tomu poslu vješti graditelji 1 zidari, u Hrvatsku 
pozivani. 
Župa je nadalje dužna, u svom gradu stražu stražiti, po zakonu 
vinodolskom nisu od te dužnosti niti isti svećenici oslobodjeni.?* 
Gradovi imahu obično podgradje, tako se g. 994 spominje podgradje 
kliško.25 Lako da i u Hrvatskoj, kao u Ceskoj, izmedju grada i pod- 
gradja prosto polje bijaše, na kom se županijske skupštine držahu.?? 
Gradovi upravljahu kastelani, po mnienju Hačkoga*“ bijaše god. 
1076. biskup Prestancij kastelan biogradski.??> 
Grad je političko, a u starije doba i nabožno središte ciele župe. 
U vrieme mira stiču se u nj stanovnici župe na županijske skup- 
štine, a u vrieme rata zaklanjaju se oni u gradu pred neprijateljem 
i idu od ovud u boj. 
Kako gore već spomenuh, postoji glede gradova medju Hrvati i 
ostalimi Slaveni analogija, ta je samo razlika, da kod ostalih Sla- 
vena gradova u današnjem smislu te rieči do 12. stoljeća nebijaše, 
nego se je pod »gradom« razumievalo svako utvrdjeno i zidom 
opasano mjesto, dočim su samo u zemlji hrvatskoj ranije mogli 
nići gradovi sa slobodnimi uredbami, buduć da je ona stala u ne- 
RAD XXV. 3 
