TREĆEG ORJE U GLINSKOM POKUPJU. To 
ih je polagano izglodao, izmjena vlage i suše, topline i zime 1 ini 
atmosferički učinci rastrošili su navedenim načinom pećine, a nji- 
hovi ostanci napunili su sve nizine okolice žuticom , dosta neplod- 
nom, koja prikriva bez traga stratifikacije 1 najmladje sladkovodne 
naslage 1 sam diluvium. Imaju se dakle pribrojiti subaerialnim 
tvorinam, koje prate tuzemno plutoničko stienje, a brisati iz po- 
vorke naslaga u užem smislu rieči prem inače veliko razprostrenje 
imaju 1 u ovoj pukovniji veliku ulogu igraju. 
Osim diabasa ležećih napram utoku Jošavice u Kremešnice, ima 
ih i na drugih mjestih uz potok, imenito nedaleko utoka Male 
Kremešnice u Veliku. Slog mu je od predidućega u toliko različit, 
što ima više postotaka ugljične kiseline (kipi bo jače sa solnom 
kiselinom) i što ima množinu piritnih ledaca, koji se sitnozorom 
opažaju, te se kao takovi lahko označuju ako se prašina kami ki- 
selinom namoči. Druge odlike koje se takodjer uz potok nalaze 
čine prelaz na serpentine već po svojem vanjskom obliku, a 
još više po svojoj fibroznoj strukturi, koja se pod sitnozorom očituje. 
Osim phanerokrystallinoga stienja ima tik Lasinja, kod utoka 
Jošavice u Kremešnicu i Aphanita toli sitna zrna, da kam na 
oko kao homogena tamno-zelena ruda izgleda. Pod sitnozorom 
opazit je mnoge šupljice 1 žilice vapnencem izpunjene. Chloritno je 
zrnje pretežno, samo gdje gdje po koja ledčasta spodoba. Dolaze u 
sivkastu vapniku jako kremenastu te sa mnogimi kalcitom izpu- 
njenimi pukotinani prorešetanu. To je jedini vapnik, koj se može 
staviti u jedan skup sa pješčanici i škrilji Stanovišta 1 Kremešnice, 
a to s razloga, što dolazi u savezu s diabasi, koji su emineutno 
paleozoičko eruptivno stienje. 
Felsitičkoga stienja žilava i kompaktna sloga nu biele boje sa 
crnimi pukotinami dolazi sjevero-zapadno Markovinskoga brda. Naj- 
prije bi se kao Rhyoliti opredieliti dali; nu jerbo su jedino paleo- 
zoičkimi naslagami okruženi, neda se ništa pozitivna o njihovoj 
dobi reći. Jerbo im je razprostranje maleno, neimaju veće važnosti 
i zaoto tek da je i o njim podpunosti radi spomena. 
Više još nego što je plutoničko stienje odkriveno u dubokih za- 
rezih potoka, očituje se isto veoma razprostranjenimi ruševinami, 
tako, da na tom temelju velikom vjerojatnošću se uztvrditi može, 
da se plutoničko stienje razprostire od Lasinja na sjeveru do Pješ- 
čanice i Vrginmosta na jugu a od Trepče na istoku do Udbinje 
na zapadu sa središtem u Jurinih brdi. Podloga te površine jesu 
