78 GJ. PILAR. 
toga leži taj lapornik nad dyadičkimi Melaphyri a izpod pjeskara, 
koj se punim pravom može smatrati eocenskim, dakle spomenuto 
opredieljenje ima mnogo vjerojatnosti, što je u ovako težkih sluča- 
jevih od njeke vriednosti. 
(Gosp. Wolf i g. Stache, rudarski savjetnici u Beču, bijahu su- 
glasno toga mnienja. 
Rekli smo, da serpentini najvećma u oči padaju, njimi mo- 
žemo započeti opis eruptivnoga stienja Trepče potoka. Čun serpen- 
tina, što se nalazi do Roknića strane, bliže Kirina, tako je trunjav, 
da mi jedva moguće bijaše veći komad za zbirku naći. Cjelokupna 
hrid je pukotinjava a sivkasto-zelena kam prelazi paće posve na 
mastikave pršince sa škriljastim ciepom. 
U pukotina toga trošnoga serpentina nalazi se Pikrolith-a 
svjetle žuto-zelene boje sa površinom brazdastom kano da je pu- 
zanjem hridina iztrven. Ima i Chrysotila u vlakancih do 2mm. 
dugih, koji takodjer izpunjuje pukotine. Od suvišmješaka opaža se 
pod mikroskopom jošte magnetovca u šesterastih zrncih. 
Bogatiji na suvišmjescih jeste serpentin jedno 200 hvatih uz 
Trepču. U njemu se uz jur gore navedene suvišmješke nalazi Ba- 
stita u širokih lamellarnih skupina svjetlo-zelenkaste boje sa polu- 
biserastim odsjevom. Sam serpentin jest tamno-zelene skoro crne 
masti. 
Inače oko serpentina pače i na desnoj obali Trepče riedko je 
jedra stienja. Najjedrije je travasto zelena stienina, loma hrapavo- 
ljušturasta, sa očitimi ledci unutar bezlike smjesine. Stienje je dakle 
porfirasta sustava, što se osobito liepo vidi kod posve raztrošenih 
ogleda, gdje na suroj površini se iztiču biele pjege, gdje prije bi- 
jahu sada sprhli ledci. 
Odlomak te kami na tanko izbrušen pokazuje pod lupom svjetlo- 
zelenkastu smjesinu, u kojoj se ižlučuju ledci budi pojedince a tada 
sa augitovim glavnim prosjekom ili u skupina. Ima i zaokruženih 
šupljica izpunjenih calcitom i crnih zrnaca magnetovca, koga iz 
razdrobljena kamena magnetom izvući možeš. Odlomak stienja tog 
pod puhaljkom topi se u poluprozirno zrnce sa crnimi rebri. 
Pod jačim povećanjem pokazuje se, da se u caklastoj tvari jedno- 
mjerno porazdieljeno nalazi zelenkasta chloritna zrnja. 
Taj chlorit proniče 1 gdjekoje ledce, te im oduzima prvobitnu 
prozirnost i prieči njihove oznaku u polarizovanu svjetlu. 
